Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Добро утро, прекрасен свят.
Аз съм Лулу и съм носорог.
Най-сетне дойде Денят на единството.
Нямам търпение да празнуваме.
Аз съм смела, добра и се обичам такава, каквато съм.
И блестя от чистота.
Това е важно.
ПО КНИГАТА НА ДЖЕЙСЪН И АЛИСЪН ФЛОМ
Добро утро, красиво същество!
Ставай, предстои ни празненство.
Харесвам се, дано и ти така.
Добро утро, надигни глава.
Светът се пробужда около мен.
Добро утро, добро утро.
С енергия и обич е пълен този ден.
Добро утро, добро утро.
- Здрасти, Прия. - Лулу!
Бръмбарчетата помагат с охота у дома.
- Как е, Джуд? - Лулу!
Орлите пък отварят магазина си сега.
- Закусчица! - Супер си, Джо.
Само кротко, Лулу.
Плодове и зеленчуци хапвам, за да бъда здрава.
А имам ли в излишък,
и на други давам.
Благодаря!
Моля. Добре ловиш!
Както и да започваш деня, светиш със своя светлина.
Бъди такъв, какъвто си,
света към по-добро преобрази.
Добро утро, красиво същество!
Ставай, предстои ни празненство.
Харесвам се, дано и ти така.
Добро утро, надигни глава.
Някои обичат в езерца, реки и локви да поплуват.
Други са щастливи, когато мили думи чуват.
Обичам те, бабо.
Както и да започваш деня, прави каквото ти е на душа.
Новата зора вече заискри,
от слънцето дори по-ярък можеш да си ти.
Добро утро, красиво същество!
Ставай, предстои ни празненство.
Харесвам се, дано и ти така.
Добро утро, надигни глава.
Ставай, предстои ни празненство.
Харесвам се, дано и ти така.
Добро утро.
- Добро утро. - Добро утро, красиво същество.
Добро утро, Лулу.
- Привет, нощни съседи. - Готвим се да спим.
Но интересува ли те прогнозата за времето?
Винаги.
Благодаря, че ни слушате.
Днес прогнозата е за слънце, пухкави облачета
и най-хубавото - лек дъждец следобед.
Може да видите дъга.
- Исках аз да го кажа. - Бях развълнувана.
Както знаеш, ако обичаш себе си и това си личи,
светът ще те озари с огромна дъга.
Така искам да видя дъга!
- Какво планираш за днес, Лулу? - Ще играя в парка.
И ще помагам на празника.
Супер. Какъв празник?
Денят на единството, празник на доброто.
Любимата ми традиция,
започната от единствената и неповторима носорожка Реджина.
Тя ми е идол.
Ежегодно устройват празненство в парка, в дъжд и пек.
Да, там отивам.
- Приятно прекарване, Лулу! - Сладки сънища.
Прощавай, ще ме снимаш ли, моля те?
С удоволствие. Първото ми добро дело за деня.
- За блога ми е. - Яко.
"Леопардът Ленард в Големия град."
Интересна ми е гледната му точка.
- Добре става. - Гледай да хванеш лъскавите ми мустаци.
Супер, ето.
Благодаря.
Да.
Разкошен съм! Благодаря.
- Няма защо. Успех с блога! - До нови срещи.
Не, Хосе, натам е.
Не, насам.
- Привет, да помогна? - Много мило.
Да, моля, тотално се объркахме.
Накъде е Бродуей?
Най-бързо е от фонтана наляво,
надясно при мелницата и после…
Видя ли? Кучетата се ориентират отлично.
Аз всъщност не съм куче, а носорог.
Как така носорог?
Куче е, естествено. То се вижда, че е булдог.
Куче си, мила, много ясно.
Може да ви изглеждам като куче, но съм носорог.
Но носорозите обичат кал, а ти не си окаляна.
Ще ме възприемете като носорог, ако съм оцапана с кал?
По-логично ще е, да.
Именно, прекалено е чиста за носорог.
- Но външният вид не е важен. - Хайде, скъпа.
- Да питаме някого с по-бистър ум. - Да, може да знае по-добре.
- Накъде е Бродуей? - Наистина съм носорог.
Носорог съм, независимо дали съм кална, или не.
- Да. - Нямам думи.
Случвало ли ти се е да видиш нещо
и направо да се изумиш?
Какво е това, знаеш ли?
Любимата ми статуя - на носорожката Реджина.
Не я познавам. Коя е тази носорожка Реджина?
Култова личност. Чувала съм изумителни неща за нея.
Не съм я срещала, но била голям новатор.
Първа се досетила, че доброто може да преобразява.
Нейна е идеята за любимия ми празник…
- Скъпи са. - Проглуши ме!
Умирам за сандвичи от кроасан.
Ето статуята на носорожката Реджина.
Как ви се струва?
Интересен факт е, че като насърчавала всички околни
да правят по една добрина дневно,
Реджина вдъхновила движение и преобразила града.
Оттам тръгва и празникът.
Виж ти!
- Явно Реджина е била изключителна. - Без съмнение.
Затова и аз се гордея, че съм носорог.
- Боб, добре ли чух, че е носорог? - Точно така.
- Не може да си носорог. - Напротив, знам какво съм.
Можеш ли да кряскаш и тръбиш като носорог?
Предпочитам да пея.
Ако беше носорог, щеше да приличаш на статуята.
Има разни носорози.
Не, миличка, всички носорози приличат на този.
Със заострени уши отгоре на главата,
а не клепнали отстрани.
Аз съм раздвоен.
Носорозите имат отличен слух, а тя чува всяка наша дума.
- Да, чувам ви. - Явно наистина е носорог.
Но ушите й не са заострени, така че ме съмнява.
И това го чух.
Супер. Да продължаваме!
Отляво е любимото ми зелено дърво. Не знам защо…
Защо никой не ми вярва?
Изведнъж ми мина желанието да празнувам.
Лулу, здравей!
- Здрасти, Кори. - Как е любимата ми носорожка?
Зависи. Наистина ли съм ти любимка?
Не че познавам друг носорог.
Днес не ми е ден.
Бях тръгнала към парка, но май ще се прибера у дома.
- Чакай, не си разваляй деня! - Вече е развален.
Знаеш ли как постъпвам аз, когато ми е криво?
Започвам наново.
Когато чувствам се зле,
тъжна съм и не ми е добре,
дори когато все ми се реве,
не се отчайвам въобще.
Опитах се, но никой не ме слуша днес.
Казах, че никой не ме слуша!
Мога деня да започна наново.
Когато съм тъжна и ме хване яд,
придавам си вид жизнерад.
Какво, като ми е криво за час?
Вдишвам дълбоко и усмихвам се аз.
Мога деня да започна наново.
- Как? - Мога деня да започна наново.
Дори да преваля вече денят,
не забравяй, че е кръговрат.
Мога деня да започна наново.
Да.
Макар да е вече време за сън,
дръж се, сякаш е утро навън.
Дори да преваля вече денят,
не забравяй, че е кръговрат.
Мога деня да започна наново.
Започвам наново.
Виж, Лулу, стигна до парка.
Вярно. Невероятно!
Е, какво решаваш?
Убеди ме. Денят ми започва наново.
Всъщност започва сега.
Нека е хубав!
И твоят, Кори, чао!
Ха така.
Здрасти, Лулу!
- Здравей. - Честит Ден на единството.
И на теб, Сал. Ще участваш ли?
Естествено. Репетирам за последно.
- А ти волейбол ли ще играеш? - Къде ще е мачът?
Натам.
Супер! Мисля, че имам време за едно бързо мачле.
До скоро, Лулу. Забавлявай се!
Ще се справя.
Днес ще ме пуснат в игра.
Ще кажат, че съм бавен.
Нищо подобно! Аз съм силен и бърз.
Тренирах упорито. Ще се справя!
Фин на три. Раз, два…
Раз, два, три.
О, не. Ами ако им трябва само един играч?
Бързо, Фин, бързо!
Май ви трябва четвърти играч. Примерно аз?
Казахме ти, твърде си дребен, за да играеш с нас.
Ама аз третирам и ставам все по-добър.
Имаме достатъчно играчи, друг не ни е нужен.
Може би по-късно. Нали така?
До по-късно тогава.
Хубаво, когато ви потрябва играч, аз ще чакам ей там.
Добре.
Конфузно.
Раз, два…
Аз съм Лулу. Може ли да играя с вас?
- Изглеждаш силна. - Такава съм!
Да, идвай.
Защо приеха нея?
Аз!
Тук!
Стегни се, Праси.
Каква скорост!
Да, носорозите са много бързи.
- Носорог ли? Къде е? - Никога не съм виждала носорог.
Фен съм на носорозите. Ама къде е?
- Аз съм носорогът. - Сериозно?
Носорозите нямат ли заострени уши? За да чуват отлично.
- Мислех, че общуват с кряскане и тръбене. - Обичам да…
Чичо каза, че се валят в калта, а не че играят волейбол.
Според баба правят страхотни сандвичи с мармалад.
- Да ти се намират? - Не, но…
И мислех, че носорозите имат рогове.
Тук и тук, нали?
Вижте сега, нямам заострени уши и сандвич…
Точно така! Не отговаряш на представата ни за носорог.
И не се държиш като такъв.
Ама носорозите са уникални, като всички живи същества.
Как бих могла да докажа, че съм носорог?
Нали ти казваме! За да си носорог, ти трябват заострени уши.
- Кал. - Рог.
- И звуци. - Точно.
Дори с един от тези белези щяхме да приемем, че си носорог.
Другият вариант е да направиш сандвич с мармалад.
Добре, аз ще вървя.
Успех! Обади се, ако откриеш някое от тези неща.
Много искам да видя носорог.
Глупачке, казах ти, че съм носорог. Не ти ли стига?
Идвайте!
Колко стана, 2:3?
Знаеш ли колко тежи, когато кажеш кой си ти,
някой непознат да заяви, че грешиш?
Крайно неприятно.
Искам единствено аз да чуят моя глас.
Защо непознати решават, че по-добре от мене ме познават?
Да, знам добре коя съм и себе си обичам.
Но явно, че това не се приема.
Важното е друг как те възприема.
- Давай. - Насам!
Браво!
С краче!
Кална локва.
Ако според всички валянето в калта те прави носорог,
я да се овалям!
Има още време до празника.
Пак ли ти!
Може ли да махна конуса? Искам да се овалям.
- Защо? - Имам мисия, така да се каже.
Да докажа на практика, че съм носорог.
- Добре, само после го върни. - Благодаря, едва ли е трудно.
Трудно е.
Няма да те вземат в отбора по волейбол, ако си заклещена в конус.
Кой говори? Ще ми помогнеш ли?
Няма да мога, твърде съм дребен.
Май вече не си толкова силна.
Танцуващ конус?
Малко музика ще е от полза. Подай ми ритъм!
Има някой вътре?
Внимавай.
Ехо?
Какво правиш?
Просто се опитвам да се измъкна.
- Заклещих се. - Да помогна?
Да, моля.
Веднага! Ти дърпай натам, а аз…
Опитвам се!
Благодаря.
Няма да повторя.
Защо си напъхала главата си в конус?
Дребна спънка към целта ми.
- Каква е тази цел? - Много е важна. Благодаря за помощта.
Ама какво е важното нещо?
- Искам да докажа, че съм носорог. - Но как?
Трябва да имам заострени уши или рог и да съм окаляна.
Да издавам звуци и може би да правя сандвичи.
Тежка задача! Имаш нужда от усърден помощник.
Довереник с въображение. Това съм аз!
Не би било лошо да си имам дружка.
Ставам за дружка! Откъде започваме? Нека е забавно!
- Не, работата е сериозна. - Не се тревожи, и сериозен мога да бъда.
Аз съм крайно сериозно зайче.
- Аз съм заекът Хип-Хоп. - А аз съм носорогът Лулу.
Приятно ми е, Лулу. Честит Ден на единството.
Значи знаеш за празника?
Естествено! Но го празнувам ежедневно.
И аз върша добро всеки ден.
Значи сме приятели?
Първо натам.
Двама нови приятели на мисия.
Хип-Хоп и Лулу.
Може би…
Виж какво открих. Сандвич с мармалад!
Установено вероятно доказателство.
Доказва ли, че си носорог?
Ухае превъзходно, но нещо ми се струва нередно.
Не пипайте!
Какво правите с обяда ми?
- Извинявай. - Не знаехме, че е твой.
Как не! Сам го направих. Няма по-голям майстор на сандвичи от мен.
Съмнявам се това да докаже, че съм носорог.
Добър апетит.
И то какъв!
Как да докажа, че съм носорог,
когато носорозите са толкова различни?
Ще го измислим заедно.
- Сигурен ли си? - Поне да се опитаме.
Хрумна ми нещо! С малко помощ се стига далече.
Какво е това райско местенце?
Моето тайно кътче.
Идеално за начало на мисията ни.
Първо, трябва да го оповестим.
Търсим доказателство за носорожство.
За Лулу.
- Какво да добавим? - Рисунки за онагледяване?
Права си.
Май виждам нещо.
Когато някой ме зърне
и мигом види, че съм носорог,
светът ми ще се преобърне
и няма вече да бъда булдог.
Но за да докажа, че съм носорог,
има правила.
Ще доказваме, че си това, което си?
Да се валям в калта, да кряскам и тръбя,
за да не ме оглеждат със зяпнала уста.
От доказателство нуждая се сега,
за да не ме оглеждат със зяпнала уста.
Тогава всички ще са мили с мен.
Само да настъпи този ден!
Доказателство трябва да изровя,
за да престанат другите да ме тормозят.
Всички, щом ме зърнат,
очакванията си не щат да преобърнат.
Все ме критикуват,
нито ме виждат, нито ме чуват.
Усещам, че моментът наближава,
откъм завоя се задава.
Може би ако докажа им сега,
ще спрат да ме оглеждат със зяпнала уста.
Може би са нужни заострени уши,
тормозът да се прекрати.
Тогава всички ще са мили с мен.
Само да настъпи този ден!
От доказателство нуждая се сега,
за да не ме оглеждат със зяпнала уста.
Изобщо не бях очаквала това.
Омръзна ми да ме тъпчат в прахта.
Може би няма да е толкоз сложно,
ако доказателството каква съм да намеря е възможно.
Хайде!
Привет. Извинете?
Може ли един сладолед, моля?
- Ехо? - Лулу!
Какво, Хип-Хоп?
Открих доказателство! Ела да видиш.
Ето ти рогове!
- Може и да стане. - Два рога, моля.
И аз исках сладолед.
Наричат се "фунийки".
За вас може да са фунийки, но за нас са "носорогове".
Замръзва ми мозъкът!
Явно не стават.
Пак заповядайте.
Не беше честно.
Хип-Хоп и Лулу.
- Не се обезкуражавай. - Вече нямам сили.
Не очаквах денят да е толкова тежък.
Но съм доволна, че срещнах нов приятел.
Двама нови приятели на мисия.
Хип-Хоп и Лулу.
Лулу! Имам нещо, което може да ти помогне.
Я стига!
Как така тя получава всичко?
Ето!
С това ли тръбят носорозите?
Да, нарича се валдхорна.
Издава носорожи звуци с всяко натискане.
Ще пробваш ли?
Яко.
- Странно. - Кое е странно?
Не се виждам като носорог в отражението,
а обикновено ме показва каквато съм.
Пробвай да издадеш носорожи звуци, може да помогне.
Какви са тези звуци?
Общуват чрез кряскане и тръбене. Забавно е.
Да, давай.
Ето на! Великолепно.
Това забавно ли беше?
- Не съвсем, но благодаря. - Пак заповядай.
Открихме рога, кал и сандвич с мармалад,
а също и специални звуци, но напразно.
Как да докажа, че съм носорог, ако нищо от списъка не върши работа?
Остава да намерим заострени уши. Може да стане, не се предавай.
Добре, прав си. Да потърсим уши на носорог.
Насам.
Пак ли?
Я виж!
Какво е това тайнствено чудо?
Обещаващо. А и жълтото е любимият ми цвят.
И на мен ми е любим.
Ето.
Красота. Ура!
Открихме заострени уши, за да чуваш като носорог.
Направо са носоразкошни!
Благодаря. Друго си представях,
но не падат, когато тренирам.
- Добих ли вид на носорог? - Да, направо блестиш!
- Дотук беше! - О, не.
Върни ми ги!
На този миг ще се наслаждавам.
Не съм харесван гълъб, с чар не умея да сразявам.
А на тебе ти е лесно, не е честно.
Изглеждаш тъй щастлива.
И затова ушите ти ще отнеса, окажи ми съпротива.
Бързо, Лулу!
Надпреварата започва сега.
Кой ще победи?
И защо ли на другите в света постоянно им върви?
В дни, мрачни като този,
всичко в мен ужасно ме тормози,
а на теб ти е толкова лесно.
Събудих се с усмивка днес,
както винаги, очаквах с интерес
преживяванията приятни,
но с въпроси непонятни защо съм носорог засипаха ме всички,
вместо осъдителните думи да сменят с шегички.
Откакто се събудих днес,
подложен съм на напрежение, всеки гледа ме с пренебрежение
и нехае за моя прогрес.
Татко казва да съм силен и корав,
но колкото и да се мъча, не излизам прав.
Надпреварата започва сега.
Кой ще победи?
И защо ли на другите в света постоянно им върви?
- Не го виждам. - Обелка от банан лети в небето.
- Не знаех, че бананите летят. - Ето там!
В дни, мрачни като този,
всичко в мен ужасно ме тормози,
а на теб ти е толкова лесно.
Никога не съм имал приятели безброй.
Солов играч съм, признавам без бой.
Другари си търся сред непознати лица, ала няма на кого да се доверя.
Своето място диря тук или там, но вечно оставам си сам.
Край на това!
- Надпреварата започва сега. - Никой не ме чува.
И защо ли на другите в света постоянно им върви?
В дни, мрачни като този,
всичко в мен ужасно ме тормози.
А на теб ти е толкова лесно.
О, не! Добре ли си, Хип-Хоп?
Само малко се окалях. Но дъждецът ще отмие калта.
Ела да се скрием тук.
- Така ще го изпуснем! - Не се тревожи.
- Добре ли си? - Само мъничко ми е студено.
Сещам се какво ще ти помогне, ето.
Готово, така е по-добре.
И защо ли на другите в света
постоянно им върви?
Ето тук става.
Ще ходиш ли на празника за Деня на единството?
Натам отиваме, може да дойдеш с нас.
Аз ли?
Всички са добре дошли. Затова е толкова забавно.
Да.
Страхотно, хайде!
Обаче първо трябва да свърша нещо.
- Ще ви настигна. - Добре, ще бъдем до сцената.
Виж, дъждът спира.
На косъм бяхме да си върнем ушите.
- Нищо. - Може да го настигнеш.
- Аз ще те изчакам тук. - Глупости, Хип-Хоп.
За носорога е типично да помага на другите.
Няма да те оставя в беда.
Новата ми мисия е да празнувам с моя нов приятел.
Нови приятели на мисия.
Това беше яко.
- Приятели на мисия. - Хип-Хоп и Лулу.
- Ехо? - Привет!
Здравейте.
- Здрасти. - За пръв път ви виждам.
- Аз съм Флом-Флом, волска птица. - Лулу, носорог.
- И Хип-Хоп, заек. - Драго ми е.
Любимата ми шапка!
Ето.
Виж ти.
Лулу, много ми приличаш на някого.
На приятелката ми Реджина.
Носорожката Реджина? Значи си я познавал?
- Каква беше тя? - Необикновена.
Реджина умееше да сплотява и да вдъхва увереност.
Беше целеустремена и мила. И с широка усмивка, също като теб.
Все пак съм носорог.
- Да. - А аз съм волска птица.
Приятно ми е. Разкажи ни за себе си.
Обичам да танцувам степ и да ям емпанада.
Но няма как и двете едновременно.
А най-много обичам
да се грижа за безопасността и чистотата на носорозите.
- Кърлеж. - Мога да ти помогна.
Да, моля.
Така е много по-добре.
Помагаме на носорозите.
Зайците пък помагат на птиците.
Значи ще сме добър отбор.
- Вижте! - Здравейте.
- Здравей. - Ушите ти!
Съжалявам, че ги взех, както и че нахлупих конуса на главата ти.
- Ти ли си бил? - Да, аз бях.
- Но защо? - Денят ми не потръгна добре.
А ти явно си прекарваше страхотно.
Аз исках да играя волейбол, а те предпочетоха теб.
Волейбол? Не се държаха добре с мен и играх съвсем малко.
Чувствах се зле и реших, че ако те накарам да страдаш,
някак ще се разведря.
Но не стана така, още ми е зле.
- Съжалявам. - Всеки се чувства зле понякога.
Това е едно от нещата, които обединяват всички ни.
Но важното е как постъпваме, когато ни е криво.
Заповядай.
Благодаря, но това вече не ми е нужно.
- Сигурна ли си? - Напълно.
Флом-Флом ми припомни, че всъщност са важни делата.
Не заострените уши определят носорога, нито валянето в калта,
сандвичите с мармалад или каквото някой си е решил.
Според мен да си носорог, значи да си добър.
- А аз съм добра и се харесвам такава. - Същинска Реджина!
Много съжалявам.
Прощавам ти.
Благодаря.
До скоро.
Дано ти потръгне.
На теб също.
- Какъв вълшебен миг! - Наистина.
Знаете ли, че ако обичаш себе си и това си личи…
- Светът те озарява с дъга? - Точно така.
Знаеш ли какво значи това? Хип-Хоп, ура!
Празникът започва!
Дано не сме закъснели за купона.
Да минем напряко.
- Насам. - Хайде.
Сложете си жилетки.
Познавам един носорог,
носорог - мечта.
Смел, грижовен, добър, уникален в света.
Качества доказал е, че притежава, уважението заслужава.
Този чуден носорог съм аз.
Да.
Познавам един носорог, който никога не издребнява.
Харесва се такъв, какъвто е, да се променя не ще.
Не знаех преди, но сега си личи, да се хванем на бас,
че този чуден носорог съм аз.
Идеална съм аз,
идеален си ти.
И когато се изслушваме,
светът в синхрон звучи.
Каква съм - зависи от мен. Доказателствата зарежи.
Симпатична съм, а и добра.
Идеален си и ти, да!
Познавам зайче едно, неоценено, но много добро.
- Умно, но към морковите алергично. - Така ли?
По-силно е, отколкото изглежда, и на мисъл те навежда.
- Каква? - Чудното зайче съм аз.
Да.
Идеална съм аз,
идеален си ти.
И когато се изслушваме,
светът в синхрон звучи.
Каква съм - зависи от мен. Доказателствата зарежи.
Симпатична съм, а и добра.
Идеален си и ти, да!
Волска птица познавам една, крехка на вид, ала корава.
Сума спънки е преодоляла, животът й не е забава.
Същински феномен, харесва се такава и слушам я в захлас.
Тази чудна волска птица съм аз.
Идеална съм аз,
идеален си ти.
И когато се изслушваме,
винаги ще ни върви.
Идеална съм аз,
идеален си ти.
И когато се изслушваме,
винаги ще ни върви.
Каква съм - зависи от мен. Доказателствата зарежи.
Симпатична съм, а и добра.
Идеален си и ти, да!
Ето ни на празника на единството!
Хайде, бързо!
Лулу, успя да дойдеш!
Кори, здравей!
Страхотно е! Как сте?
Добре ли си?
Да.
Вижте!
Много ми харесва.
Давай!
- Здрасти, как си? - Привет!
Колко нови приятели!
Днес е голям празник - Денят на единството!
Здравей, аз съм Лулу и съм носорог.
Превод на субтитрите Боряна Богданова