Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- [Madea] Ať to vezme Brown. - [Cora] Dobře.
[Madea] Drž ty dveře!
[Brown] Vždyť je držím. Klídek, jo?
[Brown] Vždyť mě přece znáš.
- [Brown] Nech toho. - [Madea] Jsou s tebou problémy.
Hele, platil jste to vůbec, Browne? Jinak je to krádež.
Bible říká: „Okus, uzříš.“ Neříká: „Zaplať, uzříš".
Vyrůstají ze země. Boží dar. Měly by být zadarmo.
Raději sebou hoďme. Hlavně buďme v klidu. Všichni rychle do auta.
- Coro, proč jsi tak nervní? - Proč se třeseš? Co s tebou sakra je?
Madeo, copak ty nevíš, že tahle čtvrť je past.
Coro, copak nevíš, že tu nakupuju
od tvého dětství? Když jsi byla ma…
- Co? - Byla jsi… dávno…
Nakupuju tu od doby, kdy jsi byla malá holčička.
- Jo. - Fajn, tak pohněte.
Ať už jsme u auta, ano?
Coro, co je ti?
Madeo, měla bys tady nakupovat jenom přes den.
Coro, nebudu nakupovat s důchodci, co se poslepu šinou a do všeho vráží.
- To mě ani nehne. - Madeo, dyť ty už jsi taky v letech.
Coro, nejsem. Co si to sakra dovoluješ?
Je ti už osmdesát, jsi!
Jsem ještě v cajku. Ha-ha-ha.
- Ne, to… - Počkat. Definuj, co to znamená.
Mně v cajku nepřijdeš.
Co?
Krása je v očích pozorovatele a já nevidím nic.
Zlato, stárne oblečení.
A když ti vydrží, je zpět v módě.
Jo, koukni na mě.
- Koukni. - Browne, zastav.
- Browne, neraď mi. Nebuď chytrej. - Proč?
Pojďme, do auta. Dáme ten nákup do kufru, honem.
Jo. Cora mě sem vzala jako ochranku.
Jsem ochranka. Vy nakupujete, já hlídám.
- Browne. - Jo?
Stojíš tady jako jedna velká omalovánka.
Ten tvůj vohoz řve: „Haló, jsem snadná kořist.“
Tvoje šaty zase: „Podoj mě.“
- „Nechám se podojit." - To by stačilo.
- Pojďme. - „Jsem čokoládový polotučný mlíko.“
- Nasedněte, ať… - Nemusíš vracet vozík. Patří do ghetta.
- Nech ho tady, sakra. Uh, čí je to auto? - [náraz vozíku]
- [alarm auta] - Rychle. Do auta. Musím natankovat.
[Cora] Tohle je za trest.
[Madea] Dělej. Nasedni. Dělej!
[Brown] Jsem nervózní. Moment. Moment.
- Kde je bezpečnostní pás? - V mý káře není třeba.
Jak to, že tu nemáš bezpečnostní pás?
[Madea] Dřív měli bezpečnostní pásy na háku.
[Brown] Já mám strach.
[Cora] Nerada bych dneska přišla k úrazu, ale jedem.
- [pískání pneumatik] - [Brown] Počkat.
[Brown] Chceš roztlačit?
- [Brown] Uh! Pomalu. - [Cora] Hej, kam jedeme?
[Madea] Na benzínku. Musím natankovat, Coro.
- [Cora] Á, můj bože! - [Madea] Coro, sakra. Počkat, pomalu.
[Cora] Bacha, zatáčka!
[Madea] Do hajzlu. Pomalu, sakra. Nevidím.
- [Cora] Tak jeď. - [troubení]
- [Cora] Áá. Hele. - [Madea] Pardon.
- [Cora] Pardon. - [Madea] Pardon.
- [Cora] Óó! - [Madea] Budu tankovat.
Tak dělej, vystup. Vylez z toho zatracenýho auta.
[Cora] Děláš si srandu?
- Nemáš pásy a jezdíš jak blázen. - [Brown] To by mě kleplo.
[Madea] Já ti dám bezpečnostní pás, dostaneš na prdel.
- [Brown] Coro, vypadni. - [Cora] Nemůžu ani vystoupit.
Doběhni zaplatit, zlato.
Fajn. Tak naval prachy.
Nenech se vydržovat. Zaplať ten benzín.
- Pokaždé platím, Madeo. Vydržovat? - Jo, nenech se vydržovat a zacvakej to.
- Chci svejch 400 dolarů. - Tuhle nádrž nikdo nenaplní.
- To si dělá srandu. - Leda za sto tisíc.
Dam nejvýš dva dolary, víc ne.
Za dva dolary, stojan číslo dva, prosím.
- [burácení motoru] - [pištění pneumatik]
[hraje dramatická hudba]
Ó, zapomeň, vole. Nenechám se tady vobrat.
[muž 1] Myslíš, že je to vtip?
- Rozkošné. Hezká pistolka. - [hekání]
- [hraje veselá hudba] - [hekání]
[muž 2] Ech. Si se zbláznila, ne?
Počkat. O co jde? O co jde?
[nesrozumitelné výkřiky]
O co jde? Co se děje?
V čem je problém? V čem je problém?
Proč utíkáte? Proč teď utíkáte? Proč teď ujíždíte?
Co chcete? O co vám jde?
- O co vám jde? O co vám jde? Co vám je? - [skřípění pneumatik]
- Počkat! Moment! - [skřípění pneumatik]
[hudba graduje]
[bolestivé výkřiky]
- Nasedat! - [Cora] Co to děláš?
Honem do auta!
- Co to má znamenat? Co se děje? - Co se děje?
- Co to zas děláš? - Padej do auta!
- Já mám boty na podpatku. - Nasedni do auta!
- Mizíme odsud! - [Brown] Potřebuju drobný!
Na drobný se vykašlete! Pane Browne! Honem!
- Počkejte! - Utíkejte! Už jedeme!
No tak rychle! Honem!
SVATBA NA BAHAMÁCH
- Madeo, stůj! - Stůj!
[hudba vrcholí]
[Cora] Stůj!
Rád bych věděl, proč jsme v téhle nóbl restauraci.
Tiffany chtěla něco probrat.
Vždy s ní chodíme do Red Lobstera. Tak proč jsme tady?
Ó, ne. Tam já už nechodím, Briane.
- Jó, jasně. - Ne.
- Tvůj bohatý muž. - M-hm.
- Jo, tvůj pracháč. Kde je? - [smích]
Má služební cestu.
- Hmm. - Ó, hlavně nežárli.
Žárlit?
To ne. Nežárlím.
Náš rozvod byl jedno z nejlepších rozhodnutí.
Můžeme se snažit být trochu víc rozumní?
Jen dnes, prosím. Kvůli naší dceři. Jen dnes
Nebuď tak moc upjatý.
Jo, jsem. Víš proč?
Protože jejich máma si vzala boháče,
chodí si za dětmi
a dává jim úžasné dárky jako víla kmotřička.
Kde byla, když byly malí
a já byl na ně sám? Teď je tady.
Ať je to, co je to. Ať to není žádné drama ani žádná hloupost,
- Jasný? - Vida, můj syn.
- Ahoj. - Čau, mami.
- Tati. - Ahoj.
Ahoj.
Co-co to máš na sobě?
No, to chtěla Tiff.
Táta to schválil, prej vypadám jako dřív, retro, chápeš?
- [úsměšek Debrah] - Pořád mi skvěle padne.
- [Debrah] Aha. - Co je špatně?
- Jo. A…! - No jo.
- Aha, a vzal sis i svůj batůžek. - Jo!
Vida, můj doplněk.
- [Brian] Co? - Ten je od táty.
- [Brian] Tygr Teddy. - Jo!
Vlastně, ehm, odskočím si.
Chci jít na záchod.
Čůrat. Celý den to držím.
- Tati, nevíš, kde je? Díky. - Myslím, tam že vzadu.
- Musíš, musíš. Viď? Utíkej, chlapče. - Jo. pardon.
Tak jo. Ještě ve svých devatenácti letech
říká, že jde čůrat,
s medvídkem na batohu, Briane?
Tvé souzení je zase tady. Zas ho soudíš?
Promluvme si o soudu teď.
Řekla jsem, že s ním chci pobýt a učit ho o životě.
A pamatuješ si ten důvod, proč ho mám v péči?
Zapomněla jsi?
Brala jsem drogy x let zpět, Briane.
Jo, to jo, v době, kdy tě děti potřebovaly nejvíc.
No, táta ho nenaučil, jak být mužem, že?
[Brian] B.J. má vyznamenání, jasné?
A díky tobě neví o životě vůbec nic.
Vážně to chceš řešit v restauraci? Já rozhodně ne.
- [Brian] Ahoj. - Ahoj.
- [Brian] Jak se máš? - Zlatíčko.
- Nehádáte se, že ne? - Ne, ne, vůbec.
[Debrah] Ne, ne. Kdepak, v pohodě. Viď, Briane?
Tati?
Kdo je to?
- Ó, znáš přece Zaviera. - [smích Debrah]
Ne, neznám.
- Ne, já mluvím s ní. - [smích Debrah] Jo.
- [Brian] Jo. Aha. - [Tiffany] Co?
- Jasně. Ahoj, Z. Ráda tě vidím. - Z?
- Hej, to svinstvo na lodi? - [Debrah] Oh.
- Svinstvo na lodi? - Můj manžílek se trochu rozjel.
Pardon, manžílek. [trapný smích]
A kdo si ty?
- Tvojí dcery kluk. - [Tiffany] Jo.
[Zavier] Jo, jo. Čau.
Zavier, říkaj mi Z.
Máš se, vole?
Co se to tady děje?
- Ahoj. Jak je? - [Tiffany] Ahoj, B.J.
Ó, dobře.
Z? Čau, kámo.
- Čau, chlape. - Počkat, počkat.
- Dost. Vy se znáte? - No, jo.
Máma nás seznámila loni na letní dovolené v Itálii.
Bylo to fajn.
Oh, loni v létě?
- Jo, loni. - [Debrah] Jo.
Tehdy si Tiffany a Z padli do oka.
Teď už spolu chodí.
Chodí? Jsou to čtyři měsíce
a já ho doteď nepotkal.
Jo, protože jsem si chtěla být stoprocentně jistá.
Být jistá čím? Jestli s ním chceš zůstat nebo čím?
Sakra, víc tím, jestli jsem kanec.
- Ó! - Nech toho!
- Přestaň. - Cože? Co to znamená?
Pardon, [breptání] ble, můj táta. Ble.
Už jsem jako on. Počkej, cože? Co, co?
Fajn, fajn. Můžeme se posadit, dát si večeři a probrat to?
- Ano. - [Debrah] Šup, B. Pojď.
[vydechnutí Tiffany]
Ach, bože. Briane. Posaď se.
Jo, chci vědět, co probrat?
- No, no. Tak jo. - Můžu?
Tiffany se s námi chtěla sejít,
aby ti sdělila něco, co já už vím.
Tiffany?
Něco? Co, co, co se děje?
Zavier mě požádal o ruku.
- A já… řekla ano. - [něžná hudba]
A já jim dala souhlas.
- Teď potřebujeme tvůj. - [výstřední hudba]
Nepotřebujeme, ale chce ho.
[hraje dramatická hudba]
- Chcete i můj? Já, jen… - [pousmání Debrah]
[hraje napínavá hudba]
[zachichotání Zaviera]
No, tati, řekni něco.
Briane?
Já jsem, asi jsem nechal mý dvířka pro psa zamčený.
Jdu je otevřít.
- Cože? My máme psa? - [Tiffany] My máme psa?
Jakou rasu?
Tati, jsem alergik.
- Co? - Buď v klidu, vole.
[smích]
Nevypadá dobře.
[křik Briana]
[muzika vrcholí a následně končí]
Ani hnout, nebo ti vystřelím tvůj mozek z hlavy.
To jsem já, tvůj syn.
Já tě neznám. Kdo sakra řek, že tě znám?
Tvá máma lhala, že jsem tvůj táta. Tvá máma je lhářka.
Co když nejsi můj? No?
Au, nech už toho!
Oh, jo, jsi můj syn.
Sedíš a fňukáš jak malej sráč.
No tak, Mabel! To je zas ten prasklej kondom.
[Madea] Ou, ahoj.
- Uf! [smích] - Hele.
- Já nevěděla kdo… - Proč tu sedíš ve křoví?
Vykradli tu pár domů.
A až zkusí tuhle adresu, tak ty hajzly vodprásknu.
Proč tu máte pistoli a pušku?
Co mi uniká? Jsem státní zástupce.
Fajn, tak nám pomoz.
Jo, pusť Meeka.
V klubu to rozjedem, vole. [smích]
Myslíte si, že krev je víc než zákon?
Jasně.
Tyhle kulky budou víc, až budeš ležet v krvi
Ach, střežte se stříkaček, chicas.
[Brian] Tak dost, to stačí.
Kde jste je vzali? Zbraně zabíjej lidi každý den.
Zbraně nezabíjej lidi. Zabíjej je lidi se zbraní.
Přesně. Myslíš, že budu sedět doma s dvaadvacítkou,
když těm bláznům neudělá nic?
Na sílu musíš jít silou, silou zlato.
Máš recht.
Držím to. [smích] Viděla jsem to v telce. [smích]
To víš, demokrat. Tohle je Amerika, rozumíš? Tohle je Amerika.
A můj druhý nedostatek, teda nedoplatek
nebo tak něco, nějaký dovětek,
dodatek říká, že smím nosit zbraň.
Víš vůbec, co druhý dodatek říká?
Jo, že tě můžu zastřelit za to, že jsi na mý verandě,
a stát si za svým, to je můj druhý dovětek.
No, Briane, víš, že máš volat, než přijedeš.
Nerada bych tě zahrabávala na zahradě jako ty ostatní.
Náhoda je blbec.
Zastřelili byste někoho, kdo vám sedí na verandě?
V podstatě. Sakra, stačí dobře
zakopat tělo a dělat, že nic.
[povzdechnutí] Proč jsem sem chodil?
To chcem vědět.
Tak kápni božskou, zlato. Proč jsi tady? Vo co jde?
- Abyste mě uráželi? - A střelili.
Do prsou. Bum, bum. [smích]
- [smích Joea] - Copak, chlapče? Pověz.
Fajn, fajn, nemůže to být horší.
Jde o děti.
Ach, můj bože.
[povzdechnutí]
Proč se tak díváš?
Jsi na děcka měkkej, necháš si všechno líbit.
Jo, a ten tvůj synátor, uf.
Jo, je celej táta. Malej sráč. Jo, je celej táta, sráč.
Hele, odcházím.
Posaď se na tu citlivou prdel. Mluvíme s tebou.
Víš, že věříme v tvrdou lásku. Pro soucit sem nechoď.
Vysmějem se ti hned u dveří, jestli hledáš soucit. [smích]
Život je krutej, tak se s tím smiř.
[smích]
Cha, je vám to k smíchu? Směješ se.
Promiň, jsme zkouřený. [smích]
[Mabelin smích]
Kdyby Cora byla drzá jak tvý děti,
skončím na elektrickým křesle.
To ne, ale bylo by po dětech.
Ne, tak to myslím. Dostala bych elektrický křeslo za zabití.
Co mám dělat? Mlátit je jako vy mě?
Náhodou nejsi k zahození.
Jsi trošku cáklej, ale ujdeš.
Úspěšný, poslušný občan, jsi lepší než my.
Poslyšte, mám pocit, že jsem nevychoval
svý děti dobře, jasný?
Jen jsem je nechtěl mlátit jako vy mě.
Nechtěl jsem, aby se mě bály.
Chci, aby měly svobodu a mohly se bez obav vyjádřit.
- A dělaly to, co ony samy chtějí. - [Mabelin smích]
Víte co? Kdybych měl lepší vzor ve svém tá…
[hraje napínavá hudba]
[cvaknutí zbraně]
Zavři zobák, nebo ji schytáš. [smích]
Chceš mi říct, že kvůli mně jsou tvoji fakani pošahaný?
Každej hned obviňuje rodiče.
Co jejich vysmažená máma?
Někteří psychologové tvrdí…
Nezkoušej na mě psychologii, vole.
Já z tebe udělal chlapa.
Musíš je zmlátit dřív než policie.
Hele, vymáčkni se, chci jít spát. Co zas provedly? Ať už můžu jít.
Tiffany si chce vzít kluka, kterého sotva znám.
- Svatba? Kdo je ten kluk? - Někdo na zabití.
Cha, Mabel, najednou by chtěl zbraň. [smích]
Nevím, co si mám počít. Je hrubý a neuctivý.
Chtějí se brát za dva týdny.
- Dva týdny? Sakra. - [Brian] Jo.
Je zbouchnutá. Je v tom, je v tom.
Ne.
- Tak svatba z donucení. - Ne, ještě nemá tu zbraň.
[Madea] On nemá, on nemá. [smích]
On nemá, on nemá,
uuu, to je matroš. [smích]
Co mám dělat?
Jdi domů.
Zítra ho přiveď. Usmažím ryby.
Zahrajem karty. Dáme partičku a promluvím s ním.
Přijď s ním zítra, ano?
Slyšíš?
Víte co? To nezní špatně.
Jo, je to z mojí hlavy. Vypadni. Jdi domů. Padej.
Ale, počkat, ještě jsem nedomluvil.
[hraje funková hudba]
To je rodina. Bože.
[funková hudba pokračuje]
[hudba končí]
Ahoj.
Čau. Jak je?
Jsi tu brzy. Trable s dětma?
Bude se vdávat, za dva týdny.
To… je náhlé.
Neříkej. To je ten kluk.
DŮVĚRNÉ
Obvolej FBI a zkus o něm něco zjistit.
Chci vše. A tím myslím naprosto všechno.
- Má čistý rejstřík. - Jo, ale to nemůže bejt pravda.
Vždyť ten kluk je jak „gangsta rapper, gangsta rapper“.
Má na tváři slzu. Má kluka se slzou na tváři. To je špatně.
Něco je špatně. V systému nemůžu nic najít. Takže ty- ty…
Frede, pomoz mi něco najít, není to jen tak.
Hoří to. Prosím.
- Dobře, zkusím, no. - Ale rychle.
Dva týdny, pospěš si.
Jasně. Jdu na to.
- Buď v klidu. Klídek. - Jo. Včera bylo pozdě.
Jo. Jdu na to. Jo.
- [Madea] Tak hraj, hraj! - [Joe] Zahraj tu kartu.
Tak co je s tebou?
Chceš nakopnout? Jsi jak z reklamy na depresi,
sedíš jak zvadlej vocas.
Nevidíš, že mám pivo? V klidu. Díky.
- [Madea] On má… - Sedí tu a pije.
Ten světlej patok s limetkou uvnitř.
[smích] Ten světlej patok.
Hele, co lemtá, pičus. No to mě teda podrž.
- Strýčku Joe. - Jen hraj, hraj.
Zahraj už tu kartu.
- [Bam] Vyhrál! - Ne, ne. Ne, kdepak!
- Renonc! - Tvůj renonc. Ty, vynes.
Nectíš barvu.
Víš, že táta nemá rád, když kazíš hru!
Nedokážu tě vystát.
Byl jsem naštvanej, když ten kondom praskl a byls tu!
- Strýčku. - Měl jsem mít zdvih, ale udělá renonc.
Teď nemám chuť hrát karty.
Co je Briane?
- [Bam] Nic, Coro. Je rozrušený. - [Cora] Proč?
- [Cora] Co? - Protože jeho dcera je nejspíš těhotná.
Těhotná?
Tohle nikdo neřek. Cože? Není těhotná.
Nikdo to neřek. Jasný? Nikdo to neřek.
- [Joe] Dobře. Jak chceš. - [Bam] Dobrá.
Jen chci vědět proč tak…
spěchá s tou svatbou.
- Protože je těhotná. - Určitě je v tom.
Co? Za dva týdny, Coro.
- Víte, proč za dva? Za tři se to projeví. - Proč?
- Proto tolik spěchá. - Strýčku Joe.
- Ne, není těhotná. Už dost. - [Bam] Dobře. Tak fajn.
To je důvod, proč spěchat.
Dnešní děti už se neženou do svatby jen kvůli těhotenství.
Ne, to se dělávalo kdysi. Teď už to nedělají.
Tohle vyšlo z módy jako Brownovo boty
a jeho obleky tmavé barvy.
- [smích] - [Cora] Ach, Bože.
[smích] Bože.
- Nevím, o co jde. Opravdu nevím nic. - [otevření dveří]
Ať je to, co je to, cha, my to zjistíme.
Sleduj. Hele, hele, hele.
[Bam] Jak se nese.
- [Joe] Slyším fanfáry. - Ó, šmankote.
Holka. Máš parádní kabát.
- Debrah. - Ó, děkuji!
- [Brown] Připomíná mi dikobraza. - [Cora] Nádhernej!
Ó, děkuji mockrát.
Krásnej kabát, ale je taková zima?
Úú, a ta kožešina omotaná kolem dokola. [hravé zavrčení]
[smích] Co je to? Kočička?
Nebo veverka. Ó, veverka!
- Veverka! - [Brown] Čipmank.
- [Bam] Vačice. Hm. - Modrou veverku jsem neviděla.
- Co? Coro, nechceš? - Pojď si sednout!
- B.J., pěkná aktovka. - [Cora] Ahoj, B.J.
Ahoj, B.J.
- A co ta čepice? - Nevím, zlato. Jenom zírám.
Prý bude svatba!
Myslim. Mám prsten.
Ó, vy budete ten její šťastný mladík.
[smích]
Jo, víš ty co? Asi jsem našla chlapa.
[Madea] Bam, nech to děcko být.
A proč se sakra maluješ při pohledu na něj?
Chci, aby se díval na mé, mé rty.
Tohle, je můj snoubenec.
Zdravím, chlapče.
Nazdar, máti.
- Uh, uh, uh. - [Madea] Uh, má…
Ne, to. Má, má. Co?
Máti je slang.
Ať dodá D-E-A za to svoje „má“.
A nezkoušej žádný fígle.
- Och. Kdo zavolal D-E-A? - [Tiffany] Uh.
Pardon. Sedíš tady, jako bys nevěděl pro koho pracuju. Tati, co šílíš?
Ó, ty jsi rodina. Když máš v rodině zákon, jsi v pohodě.
Hochu, řeknu jim o tvejch kšeftech.
Vím, cos dělal, než jsi získal ty prověrky. [smích]
Mladíku, rád bych se představil. Ech, já jsem Leroy L. Brown
a L znamená, že si potrpím na luxus. [smích]
Zdar, negře, vole.
- Oh. Oh. Co? - Slyšíš?
Lidi, řekl mi „negře, vole“?
- [Madea] Přesně tak to řekl. - [smích]
„Vole“ se u nás neříká, negře.
Co to máš za beďara vedle oka?
Browne, to je slza, protože někoho zabil. Je boží.
- [ušklíbnutí] Vtipný. - [Brown] Ty jsi.
- Vážně? - [Madea] Je sjetej?
- [Bam] Jasně, je sjetej. - Určitě. Ty oči.
Kvalitní rauš já poznám. Schválně: Mary Jane!
- [smích] - [Cora] Bam!
Já miluju Mary Jane.
Ó, s dovolením, mladíku. Jak že se jmenujete?
Z.
Ó, jo, Z. Povězte nám něco o sobě.
- Ne, to neudělám. - [Bam] Ó.
Co? Počkat. Co to říkal?
Řekl, že tohle neudělá.
On je to umělec.
Raději nechává svou energii mluvit za sebe.
- [Brown] M-hm. - [Cora] No.
Jako že umí malovat prsty, nebo tak něco?
Umělec?
Takže netáhlo. Je to netáhlo. Nemá práci.
Dobře, jelikož táta už to řekl,
chtěli bychom vás teď oficiálně pozvat na svatbu!
Je za dva týdny.
Zlato, řekni, proč tak spěcháš s vaší svatbou?
- [nádech] - [hraje klidná hudba]
No, láska nezná čas.
Láska žije mezi molekulami.
[hluboký a dramatický úder]
Aha, dobře.
[vydechnutí] No, bude to úžasné. Chci, abyste tam byli.
Dobře, tak počkat, tak moment. Bude jídlo zadarmo?
- [Debrah] Jo. - Ano.
A otevřený bar?
- Ano. - Ano.
Budeme tam.
Počkat, to nej teprv přijde.
- [Brown] Co ještě? - Nejlepší bude naše svatební…
- Destinace, lidi! - Destinace, lidi!
[radostné výkřiky v pozadí]
Ó, svatební destinace, lidi!
- Bože. - Co, co je svatební defekace?
- [Madea] Coro? - Uskuteční se na překrásném místě, Madeo.
To to znamená.
Jako, jako, oni nás vezmou do Biloxi. Jedem do Biloxi, z Pensacoly?
Ne, ne, ne, ne, ne.
My poletíme na Bahamy. Cha!
- Co, někam do Afriky? - Cože?
Jo, to je v Jižní Africe. Ty to nevíš?
- [Bam] Prdlajs do Afriky. - Je to v Africe.
Není. Nejdřív si musíme vyřídit pasy.
Co? A bez pasu to nejde?
- Přesně tak. - Do háje, nikam neletím.
Jsem nežádoucí v 92 zemích. Pas mi nevystaví.
Brian ti pomůže, viď?
Ty pomoz s pasy,
já vyřeším trávu. Dělají ty testy po příletu? Musím ji dostat pryč.
Doneste mi brusinkovej džus.
Tiffany chce svatbu a otec je ten, kdo ji platí.
Takže jsme nezvolili třeba Itálii, nic takového.
Vybrali jsme místo, které zvládneš.
Určitě to zvládneš, viď, Briane?
Briane, jestli chceš, tak ti budu hlídat rozpočet.
- [leknutí] Oh! Tak to ne, drahá. - [smích]
- Jak ne, vy nemáte rozpočet? - [Debrah] My nebudeme mít rozpočet.
Fajn, ale rozpočet je nutnost.
Ale, zlato, to musí být opulentní. Dívej. [zasyčení]
- Ou. Opulentní. - [smích]
No, to místo je krásné, láska, pláže a všechno.
Ale já mám fixní příjem.
Nemůžu letět až někam na Bahamy, drahá.
Ani já, Mabel, nějakej ostrov?
Já? Chlapi mě tam budou nahánět.
Jak kořist.
Ne, a když tě omylem chytěj, hoděj tě rychle zpátky.
- Oh. - No jo.
Joe. Tebe hodí zpátky. Sklapni.
Řeknou si: „Chce to větší loď.“ Jen co nahodí.
- [Brown] Jo. - [smích]
- Nádherné místo, - [Madea] Vypadá opravdu draze.
- [Brown] Hele! - Bude to drahé, ale my to zvládneme.
Pojďme složit peníze dohromady.
M-mm. Můj bazén je prázdný.
A můj bazén dětský.
A v mým není ani voda.
A můj bazén kvete. Nejedu, Coro.
Opravdu, všem nám stačí klidně jeden pokoj.
Coro, nebudu sdílet pokoj s těmihle lidmi.
Můžeme spát i na paletách, ale bude to zábava.
- Ano. - Ne, potřebuju postel. Ano, postel.
Coro, nechci spát na podlaze s Madeou.
[Brown] Ty nás chceš zabít?
Dobře. Kdyby Brianovo ego zaplatilo svatbu nám všem, neřešili bychom to,
pokoj by měl každý.
[hraje klidná hudba]
- [šeptání] Nevěř jí. - [Brown] Odlož ego stranou.
- [Joe] Hochu. Nedej se, je to bouda. - [Bam] Vypadá to, že tu něco větří.
Chystá se ji zardousit.
Eh…
- [Cora] Ó. - Není moc happy.
[Bam] Rozhodně.
Debrah, co jít ven a probrat to v klidu, prosím?
Dobře, nevadí.
Tiffany, já ti říkala, že si to nemůže dovolit.
[povzdechnutí] Já vím.
Ale nevadí, protože tvůj otčím a já ti to moc rádi zaplatíme. [smích]
Už je to hotová věc. Hm!
Znám majitele letoviska. Jasan.
- [smích] - Tak.
[Debrah] Víš, že tvůj otec na tohle nemá. [smích]
[Brian] No, víte co?
Takže se snažíš o to, abych vypadal před rodinou jako škrt?
O to ti jde?
- Tak to se nemusí moc snažit. - [smích Bam]
Poslyš, nech to na mně, jasný? Tečka.
Ne, ne, žádná tečka, ano? Žádná tečka.
Je to bouda. Neskoč na to.
[povzdechnutí]
Svatbu… platí dceři vždy otec, takže…
- [napínavá hudba] - Neskoč na to.
Ne. Nedej se, nedělej to.
Já, já to zaplatím.
Každý bude mít svůj pokoj a tím to hasne.
- Jo! Jedem do Afriky! - [slavení a povyk]
Ó, koupím si bikiny.
- [hraje veselá hudba] - Da, da, da, da, da!
- [výskání] - [Brown] Jedeme do Afriky!
- Cha, chá! - [Brown] Hej, hej!
- [Bam] Oni nás nepustí. - [Brown] Jo!
[hudba se vytrácí]
Hele, proč se mě ptají na „sex“? Jednoduše tam napíšu „spousta“.
Buď zticha, než si nás někdo všimne.
- Mabel, ty jsi nervní? - Co, co, co?
Coro, víš, že se necítím mezi bělochama v uniformách.
Zavírají lidi do basy proto…
É, holka, a co když, co když si mě proklepnou, Coro?
Madeo. Neproklepnou.
- Jen klid. Uklidni se. Jenom klid. - Vytasí můj rejstřík. To si piš, vytasí!
Stačí se vyfotit. Brian se o vše postará.
Já se tady fotila mockrát. Pokaždé, když mě zatkli, holka.
Mají tu moje policejní fotky.
A lidi, co nás poslouchají. Ve sprinklerech.
- Vidí nás a sledují skrz světla. - Mabel, vyplň ten formulář.
Ne, nevyplním. Já nemůžu.
- Jsem nervní. - Na svatbu snad chceš, ne?
Hele, budu čekat tam.
Madeo, jdi si vyřídit ten pas.
Coro, na pas ti kašlu. Jsem gauner. [úsměšek]
Půjdu na jižní hranici a vezmu to oklikou.
Ona se vyzná, Coro.
- Co Trumpova zeď? - Já…
Je tady pan Leroy Brown?
Ano, je! Leroy J. Brown, lidi.
„Jé“ jako „Jedem do Afriky.“
- Opatrně, Browne. Bacha. - No jistě.
- Je to hňup. - Tudy, prosím.
Betty Ann Murphyová.
- Oh! Přítomna. - Chm.
A letíme spíš do Arábie.
- Neletíme do Arábie. - Ale ano.
[Cora] To je, ale blbost.
Joseph K.P. Simmons?
To jsem já.
To K.P. znamená „kabrňák pasák“. [smích]
Jak se ti vede? Tak jdeme. Kam mě vedeš, zlato?
Přinesu ti do lochu buchty! Proč nevolá mě?
- Madeo… - Coro, to smrdí. Tohleto smrdí.
Madeo, je to jen kvůli nedostatku personálu.
Buď v klidu. Co je to s tebou?
[Madea] Sakra.
Takhle mě povedou? Coro, je v poutech. Je v poutech, Coro.
- A dostanou i mě. - Nedostanou!
- Je v poutech, Coro. Coro, je v poutech. - Nedostanou!
- Co děláš? Proč myslíš, že tě dostanou? - Coro, je v poutech.
- Co? Madeo, nech toho! - Vím, že je v poutech.
Proč jí dali pouta, Coro? Coro, proč je v poutech?
- Proč jí dali pouta, Coro? - Já nevím.
Možná, že něco provedla.
Coro, já vždy něco provedu. Proč má pouta?
Já nevím, Madeo. Dost už, už nedělej scény,
jenom na nás upozorňuješ.
- Mabel Earlene Simmonsová. - Dobře, jdu.
Ó, tady je, tady!
Tahle paní, tady ta!
Ne, ne, hej. Řekla mé úřední jméno, Coro.
Madeo, uvolni se. Hlavně bud v klidu.
Mabel! Už ho mám, Mabel, můžu vyrazit.
- Vidíš? - Už ho má.
- Jo. - [Bam] Tak dělej!
Mabel Earlene Simmonsová.
Madeo, volají tě.
Ne, já nejdu. Když to řekne, znervózním.
Madeo, koukej jít. Slyším jen cink cink, takhle.
Tak, už ho mám!
- Ty taky? - Jo! Už jedem, Afriko! Už jedem!
Neletíme do Afriky.
- Jedem, jedem, jo. - Vidíš? Nemusíš se nervovat.
Děláš z toho vědu zbytečně.
[smích Joea]
Tak jo, všichni.
Joe, máš ho?
Jo, jo, mám.
Ptali se na Vegas?
Co vytahuješ Veg… O Vegas vůbec nemluv.
- Co tam bylo? - Nic.
- Ty jen šoupej nohama. - Jo, neptej se na to.
Ještě jsi nebyla na světě.
Coro! Zavři hubu!
Nedělej si starosti s Vegas. Nemusíš si dělat starosti. [smích]
Copak ty nechceš letět na Bahamy?
- Pošlete mi videa a fotky. - Madeo, ty…
Něco ti řeknu. Už mi naskakuje husina.
Duch svatý říká, abych odešla. Duch svatý říká:
„Mabel, tady je Duch svatý. Hned odsud vypadni.“
Mabel, neslyšíš Ducha.
Poslední výzva pro Mabel Earlene Simmonsovou.
Jdi, Madeo, jdi, běž tam. Tady je! Běž.
Coro, dej ze mě ty pracky pryč, nebo tě praštím do ohryzku.
Nebij mě, ale jsi na řadě.
- Už ho má taky? Už ho máš taky? - Možná tam rozdávaj plochý telky.
- Telka zdarma? - [Bam] Jo.
- A plochá? - [Bam] Jo.
[Madea] Fajn, půjdu tam.
- [Madea] Já, se vůbec ničeho nebojím. - Jdi, běž!
- Přesně. Ničeho. - [Madea] Těch lidí se bát nebudu.
- Přesně. - Jde mi jen o pas. Co mi hrozí?
Přesně. Co ti hrozí?
- [Madea] Dojdu si tam pro svůj pas. - Jo.
- Madeo. Prosím, už jdi. - Fajn!
- Tak, měj rozum. - Lhal jsem. Pane, odpusť mi.
- Chtěl jsem ji přimět, aby šla. Vážně. - Díky. Díky.
Tu hned tak něco nerozhodí.
[Brown] Říkám, jak to je.
- Dobře. Můžu poprosit? - Ano.
- Jistě. Kam si stoupnu? - Děkuji.
Á, sem prosím.
Přímo tady? Oh, ta tabule je mi povědomá.
[nervózní smích]
Jste mi povědomá.
Konnichiwa.
- Tak jo. Ehm, jo, stůjte takhle. - M-hm.
Fajn.
Ah, ne, madam. Otočte se.
Co? Jo.
- Dobře. - Takhle.
Ne madam, čelem.
- Takhle? - Ano, madam.
- Dobře. Fajn. - Ano.
- Tak. - [cvaknutí fotoaparátu]
Fajn, končím.
- Kde mám číslo? Máte mě. Dejte mi číslo. - Ach.
- Dejte mi číslo, já ho podržím. - Ne, madam. Jen, stůjte.
- Dobře. - Mějte vážnou tvář.
- Dobře. Fajn. Jo. - Jo. Takhle.
METROPOLITNÍ POLICIE ATLANTA
[hraje napínavá hudba]
Vidíš, Coro.
Promiňte.
Odskočím si.
- [hraje živá hudba] - Coro, jdou si pro mě!
- [křik Madey] - Pane jo, to je hurikán hadr.
Hej, bacha sklo, baby!
- [křik] - Madeo, ne!
Jau!
- Uch! - [Madea] Do hajzlu!
- [Brown] Je mrtvá. - [žena] V pořádku?
- [Brown] Není v pořádku. Je šílená. - Jdu se juknout!
- Ó, Bože. - Madam!
- Bože! Mabel! - Pojďte honem! Madam, co je?
- Madeo, jsi celá? - [žena] Je živá.
- Jsi celá? - Je v pořádku?
Nejsem v cajku. Proletěla jsem sklem.
[vzdychnutí] Opravdu vám nic není?
Přehlídla jsem ho. Teď mě zabásnou.
Je v pořádku. V pořádku, madam. Nic jí není.
Je tu zadní vchod? Já počkám v autě.
- Je v pořádku. Ó, Bože. - Madam, tady je váš pas.
Já mám pas, jo?
- Ano. - Dobře.
Docela kočka.
[hraje klidná exotická hudba]
BRÁNY
- Kde jsou budoucí manželé? - Hm.
Debrah zacvakala soukromý let.
- Co? Debrah tak hýří? - M-hm.
- Ne. Její manžel tak hýří. - Hm. Och.
- Aha. - A pořád mě vytáčí.
Ta svatba mě přivede na mizinu.
Vždyť řekla, že to zaplatí.
To ne, to jsem rozhodně nechtěl.
Abych to měl na talíři celej život? Ne, ne, ne.
Ale ušetřil jsem trochu peněz. Sehnal jsem to levně.
- Neříkej. Počkat. To vysvětli. - Jo.
Hm. To nechceš. Kde je, kde je Madea? Neviděl jsem ji.
Víš, že si vozí prdel.
Nejspíš se na čtyřkolce snaží nacpat do výtahu.
- [Madea] To je sakra velké letiště. - [Joe] Tady je.
Musím se sem táhnout takovou dálku!
- Proto ti zařídili ten odvoz. - Moc hezké letiště, zlato, to je.
- Létáš odtud? - Ne, já ne, létám jednou za uherák.
- Asi se převážíme. - Ahoj, letíme na Bahamy.
A kam, a kam ty, Alabamo? [smích Madey]
- Jsou tu. - [Madea] Letíme na Bahamy!
- [Brown] Jedem do Afriky. - [hraje veselá hudba]
- Je to tady. - [Brown] Ne, na Bahamy
- [Cora] Něco se pálí. - To je smrad z pneumatik.
- Tak, vystupte si. - Slezte!
- Honem. Nestihnem to. - Chyťte mě. [heknutí]
[Madea] Těm tlumičům se příšerně ulevilo
- Ne, to kvůli tobě. - Chce to nový tlumiče.
- [Bam] Och. - Vaše taška.
Ach, děkuji. Žiji sama.
- Tady máte. Mé číslo. - [hraje klidná hudba]
Ehm, jistě, schovám si ho.
Bam, nechce tvý číslo, chce dýško.
Šup, šup, šup. Chyť mě.
Cože? Tohle není dýško.
Tak jo, dobře. Nastoupit. Jdeme.
- Tak jo, honem. Ale kudy? Ale kudy? - [Bam] Jdeme k bráně.
Ó, Browne, nechala jsem tam kabelku. Doběhni pro ni, Browne.
- Jdeme! - Není tam! Kabelku mám tady!
- [smích Madey] - [Brown] Proč mě nutíš běhat?
- Prej „doběhni pro ni“. - Tak jo lidi, do letadla.
- To je trouba. Sežral to. - [smích]
- Naivka. Vyráží na cesty. - Tak pojď Coro, jdeme.
- Už vyráží! - Nastupovat!
Páni, fakticky letíme na Bahamy.
[Madea] Vůbec tomu nerozumím. Nechápu to.
- Mabel, proč jsme až vzadu? - Netuším. Hele, Briane.
- Jo. - [Madea] Nerozumím tomu.
- Co děláme tady? Velká sedadla jsou tam. - Jo.
- [Bam] Jo. - Madeo, tohle ovšem…
Okamžik. Debrah říkala, že letenky zařídí, máme sedět v první třídě, ne tady
jako Rosa Parksová v autobusu.
Brian to zaplatí. Jasný? On se nám o to postará.
Co? Říkal jsem, ať ji to necháš zacvakat.
- Jo. - Já to zaplatil.
- Co, tohle? No, eh… - Jo.
Ehm.
Co je to s tebou?
Utratit balík za sňatek, co vydrží tejden?
- Týden a konec. - To snad ne.
Dobře, lidi. Díky, tati, ano?
Ztrapňuješ mě tu přede všemi.
- Jsme tady. - Já ne, Mabel, já nechci letět sockou.
Dobře, číslo sedadla je na letence,
na to si všichni sednete, ano?
Na židli? To teda rozhodně ne.
Sežeň mi lehátko. Tady nemůžu sedět. Nepoletím sockou.
Co je socka?
- Co je to? - [Bam] V socce si mačkáš zadek, Mabel.
Něco ti řeknu. Tyhle boky se sem rozhodně nevmáčknou
Ty sedadla nejsou malý. Máš velkou prdel.
Tati, už si sedni.
Pilote, jakej máme váhovej limit?
Máte problém?
[Madea] Ano, je tady problém.
[nesrozumitelné žvanění]
Všichni na svá místa, prosím. Promiňte.
To je moje rodina. Pardon.
- [nesrozumitelné žvanění] - [hraje veselá hudba]
Já jsem tak šťastná, že jsem zhubla dvě kila.
- [Madea] Jinak bychom se nevešly. - [Bam] Přesně tak.
- Ach, Bože. - Sotva můžu dýchat.
- Tak už dost, prosím. - Taky nemůžu dýchat.
- Už dost. - A je tu strašně chladno. Proč, sakra?
Můžete zatopit?
Madeo, hlavně buď v klidu.
- Dej mi deku. Dej mi ji. - Přikryj se. Jo.
Díky. Přikreju se sama.
Podívejte. To je pohled, kýty v peřince. [smích]
- V pohodě? - Lepší.
- Dobře. - Tak fajn. Hlavně už v klidu seďte.
A co sakra děláme?
Copak máme na výběr? Jsme tu jak sardinky.
- Mabel. - Co?
- Tlačíš. - Šoupni se, holka. Mačkáš mi vemena.
Já ne. [ušklíbnutí]
- Mabel, m-hm, hele. - Co? Co to?
Hele.
[Bam] Má omalovánky?
[Cora] Madeo, nech ho na pokoji.
Má jít na vysokou a on si tu vybarvuje.
[Cora] To jsou omalovánky pro dospělé.
Ne, nejsou. Ledaže by v nich byly nahotinky.
Nech toho.
[Madea] Je to cvok.
Omalovánky pro dospělé zklidňují tvoji mysl.
Jsou to Tlapky.
Hele, vzal sis vomalovánky?
Co?
Hochu, co- co- co posloucháš?
Oh, Beethoven, Pátá.
- Veethoven, Pátá? - Jo, Beethoven.
Beethoven. Aha, ten pes.
Jo, ten film jsem viděl. Velký psisko.
Ach, klasiku. Jedeš klasiku?
- Jo, je klidná. - Jo. Jo.
Chceš taky?
Ne, ne.
- To mě neláká, tyhle sračky. - Určitě?
- Jo. - [B.J.] Co posloucháš ty?
Tohle teď sjíždím, Young Thug, [smích] tumáš.
- Young Thug? - Young Thug. Pusť si to.
- To jméno. - Jo, poslechni si to.
- Je to nový? Dobře. - Kdepak. Pusť si to, pusť si to.
Počkej, brzy spadne klec.
Ty jsi píča, negře. Ty jsi píča.
Páni.
- Oh, dědo. - Jo.
Je to příšerně sprostý!
To se nedá.
To je hrozný.
Co, sprostý?
Jo. Co to posloucháš?
- Sakra, ten kluk nemá… - Tati, nepruď.
- Neví, co je… - Tati.
- Neví, co je pulina. - Sklapni.
Neví, co je kunda?
Tati, nepruď. Nepruď, ano?
Co? A z čeho vypad?
- Tati, ty znáš ty texty? - Jo, jo, jen se vrať ke svým omalovánkám.
Jo, vrať se ke klasice a barvení. Záprdek.
- [rachot letadla] - Ó, co se to děje?
- Co se to děje? - Do háje, co je?
Co to sakra je?
- [křik Browna] - [hraje dramatická hudba]
- Co to bylo? - Počkat!
Jen klid. Buďte v klidu. Jen klid. Jen, malá turbulence.
[křik] Já už to nevydržím! Nevydržím!
- Pane, prosím. - Pane Browne.
- Musíte si sednout. - To nejde.
Když jsem nervní, můj žaludek začne bublat a já…
Za chvíli vybuchnu!
Neříkej výbuch, ne!
- [bouchnutí Browna o zem] - [křik]
- Kde je ta bomba? - Násilník!
Kde je bomba? A detonátor!
- Co? - Proč má zbraň? Je terorista?
- Ne, nejsem! - On je federál. Pán řekl, že má bombu.
- Já nemám žádnou bombu! - Ne, ne, ne.
- D.A. Simmons? - Ano, D.A. Simmons.
On to myslel vybuchnout jako, jako záchod.
- Je to omyl, nemá žádnou bombu. - Určitě?
- Ano, určitě. - Ach! A je to tady.
- [federál] Vybuchnul. Fuj. - Stihnul vybuchnout.
- [Bam] Ó, Browne. - [Brown] Je to tady.
Ó, Browne.
- On se pokálel, nebo co jako? - Ó, Browne.
Brown nám vybouchl.
Nejspíš ano.
[Madea] Ó, Browne.
Asi ano. Nekoukejte se na mě.
Já půjdu do první třídy.
[Brian] Browne, necháváš za sebou hnědou stopu.
Nedívejte se.
- Pomoc. - Horší než ta s průjmem v letadle.
Hnědá stopa, Browne.
- Pomoc se blíží. - Ó, Browne.
- [Madea] Ó, proboha, Browne. - Nemáte někdo kapesník?
[Madea] Browne, zavři sakra!
[hraje exotická hudba]
[Bam] Pane, proč jedete po špatné straně silnice?
[Brian] Bam, Bam, tady jsi na Bahamách. Tady se jezdí vlevo.
[Cora] To je úžasné.
- [Joe] Jo! Líbí se vám tady? - Přijdu si jak v Detroitu.
- Co? - Trochu jako Detroit.
- Žádný Detroit. - Centrum Detroitu.
Bam, takhle nevypadá Detroit.
[B.J.] Tati, mořští koníci!
[Brian] Vypadá to hodně draze. Páni.
[Cora] To zvládneš.
- [Joe] Tohle je snad nějaká katedrála! - [Brian] Páni.
[jásání]
Jo, to je krása, zlato!
To je paráda. To je paráda.
- [nesrozumitelné mluvení] - [recepční] Užijte si pobyt u nás.
- [Brian] Jo, tak pojďme. - [Brown] Musíme být v Egyptě.
- Na Bahamách. - [recepční] Hezký den.
Ahoj. Vítejte v Atlantis Paradise Island.
- Ó, děkuji vám. Díky. - Uf.
[Cora] Bam, jsi v pohodě?
[Bam] Jo. Uf.
Unavená?
Ticho, Browne. Ticho, jasný?
Ty se starej o sebe.
Jdeš od autobusu a hned ti dojde dech? Co je ti?
- Nech se vyšetřit. - Oh, jste v pořádku?
- Jsem vytočená. Fakt hodně. - [recepční] Ou.
- [Brown] Vidím. - [Bam] O nic nejde.
Bože, smiluj se. Ten let mi pocuchal nervy.
- Browne, smrdíš jako hovno. - To zvládne. Vážně.
Měl jsi se umýt už v tom letadle.
Ó, to je mi velice líto. Mohla bych pro vás něco udělat?
Ubytujte mě v Atlantě. Díky. Haló.
No, tohle není Atlanta, ale Atlantis.
A slibuji, že pro vás zajistíme co největší pohodlí.
Je v pohodě. Jen se musíme ubytovat.
Měli jsme náročnou cestu.
- Pod jakým jménem jste? - Všichni s ním.
- Brian Simmons. - [recepční] Simmons?
- [Bam] To je on. - [recepční] Simmons? Dobře. Ehm…
Máme dva junior apartmány pro všechny.
- Dva, ano. Dva pro nás. - [Bam] Cože?
- [Cora] E? - [Made] Dva? A pro koho?
Chceš nás narvat do jednoho?
Ne, nebudeme v jednom. Budeme ve dvou, ve dvou.
- [Bam] Vy jste mi lhali. - Ano? Tak…
Já to nevěděla. Spíme na paletách.
Coro, zopakuj slovo „paleta“ ještě jednou a chytneš jednu přes pysk.
[Cora] Proč?
Co to znamená? Mám vzít svou bahamskou matku domů?
Zapomeň, hochu. Něco ti řeknu teď hned.
Nemám tě rád. Nikdy jsem tě neměl rád.
Byls poslední spermie.
Všichni říkaj: „Na tu bacha, dostane tě do problémů.“
Můžeš přestat? Je to tvůj syn.
- Nemám ho rád. - [Madea] Jo.
Letíme sockou a rve nás do jedný špeluňky.
Poslyš, můj krevní tlak letí nahoru.
Jestli se mě snažíš zabít kvůli penězům z pojistky, žádnou nemám.
Pojistku má jen Joe. Zabij ho a budu happy.
Ale dej mi sakra pokoj.
- [Joe] Ó. - A neptej se, jak vím, kdo získá prachy.
Ale když vypadne z lodi nebo zařve v letadle, já budu hodně za vodou.
Už klídek, lidi. Nechte toho.
- Sklapni. Nemluv na mě, Coro. - [Joe] Nechte toho!
[Madea] Ukecalas mě na tuhle svatbu.
- [Bam] Do dvou. - [Brown] Nenacpeme se do dvou pokojů.
- [Bam] Mohla jsem zůstat doma. - [Brown] Bude tam záchod?
Po té ostudě v letadle, pane Browne, budete co nejblíž. Jen klid.
- Uklidněte se. Hned teď. - To nedává smysl.
- Uklidněte se. Bude to fajn. - Vážení…
[žvatlání]
- [povzdechnutí] - A hele!
Ahoj! Zvládli jste to.
Sakra. Měl jsi dobrej vkus.
Neřeší sračky a sekne jí to.
Jak se vede? Rád tě vidím.
Ahoj! [smích] Má nádherný vlasy. Moc krásný.
Dobře. Co se tu děje?
- [Madea] Máme jen jeden pokoj. - [Joe] Proč jako?
Řekla jsem Brianovi,
že se o to s manželem rádi postaráme.
Ale trval na tom, že to zaplatí.
[Bam] Briane, víš co?
[Debrah] Ale nevadí.
Já mám v záloze pokoje pro vás všechny.
[jásání]
Já věděla, že na to nemá. To by byl horor.
Připravena zakročit.
Ó, fikaný. Tomu se říká mít eso v rukávu.
Buď na něj milá, Debrah.
Já řekl, že to zaplatím, jasný? Tak jo.
Dvě špeluňky, to ne, ani náhodou,
chci vocaď. Kde mám odvoz?
Sežeň auto. Taxík. Klidně Uber. Jedu domů.
Hele, klídek. Ano? Klídek. Klídek. Heh.
Hochu, nenech se od ní tak vydírat. Nenech se.
Sedm pokojů stojí kolik?
Manžel se přátelí s majitelem hotelu
a já mu řekla, aby ti dali výraznou slevu.
[Brown] No neke!
Jak výraznou?
Ah, za půlku ceny.
- Hm. Vidíš. - Půl ceny? Jaké ceny?
Pokoj stojí 100 dolarů na noc.
- A… - Dělej.
To jde.
- [Bam] Sto dolarů za pokoj? - Jo, dvě noci zvládnu.
- Jen pro vás, pane. - Ó, to je krása. Díky. Díky.
- Vaši kartu, poprosím. - Jo.
- [Bam] Má debetní kartu. - [Brown] Debetka.
- [Bam] Je červená. - [Cora] Nedělej to.
Dám ti svoje benefity. Co to děláš?
Jak to, že máš červenou debetku? Takže ty jsi v mínusu.
Děkuji vám mockrát. Těší ho pocit, že přispívá.
[smích]
- Používá debetní kartu. To je divný. - Prosím, pane.
[Cora] Vždyť jsi bez peněz.
Klíče od pokojů.
- [Bam] Má červenou kartu. - [smích]
- [Brown] Sklapni! - [Cora] Nedělej to.
- I já mám kreditku. - [smích]
Má jen debetku.
Ty máš starou kartu. Tyhle už dneska ani neplatěj.
- [Brown] Ještě ano. Já mám modrou. - Díky.
- [Bam] On má debetní! - Bam. Má ji.
Madeo, pro tebe mám nádherné apartmá.
Ó, Debrah, já tě mám ráda.
Tobě jsem zamluvila speciální.
Je vážně nádherné, s výhledem na moře.
Díky. Říkám to všem, mám tě moc ráda.
- Ó, pro tebe vše. - Mabel. Nepřetvařuj se.
- Co prosím? - V letadle jsi o ní vykládala,
- že ji nesnášíš, protože jí smrdí z pusy. - Mrcho!
- [Madea] Kde mám pokoj? - A můžete.
Díky. Jo.
[Bam] Říkala, já chci mít velký pokoj.
Klíč. Kde mám klíč? Dáš mi ho?
Děkuju moc. Je můj? Je to můj klíč? Díky. Díky moc.
Jdeme. Snad ten pokoj bude hezký. Snad jo.
- [Madea] Musí být. - Tys dostal klíč. Chci mít apartmá.
- [Bam] A je to domácí puťka. - Hele, tati. Tati, je tu tobogán.
- Tobogán? - [B.J.] Jo!
- Tobogán. Dobře, to zní zábavně. - Musíme jít.
Jo, máme tu mnoho tobogánů.
Vážně? Myslíte tobogán, tu vodní skluzavku, ve který se řve: „Uááá!“
- Takhle? - [recepční] Jo, přesně tak.
To beru. Tohle bude zábava.
Tady je pár vstupů.
Platí na veškeré jízdy, atrakce, skluzavky, cokoli.
A kdyby náhodou,
klíčem od pokoje zaplatíte kteroukoli z atrakcí.
Jdeme. Pojď.
- Máme vstupy? - Jo.
- [Brian] Jdeme. - Dotaz. Máte tu kasino, lidi?
Eh, jistě. Ano. Jistě.
Paráda. Dobře.
[Brown] Víš, že nemáš chodit do kasina.
Á, Browne, ty drž hubu. Starej se teď o sebe.
- [Brown] Už jsi prohrál auto a tak dál. - Hleď si svýho.
Ať si jde.
Stejně má jen 20 dolarů.
- Žádný strach. - [Brown] Naposledy v hazardu prohrál dům.
- Úú! To je nádhera. - [Madea] Ano, jistě.
Nádhera, nádhera. To je radost pohledět.
- Vybrali jste dobré místo. - Děkujem.
- Jo, taky hodně mastný, děvčata. - Mabel.
Jo, jo, určitě.
- Sežeňte mi vozík nebo skútr nebo tak. - Sežeň si ho.
Snad mají bufet. Víc mě nezajímá.
Dneska se dobře najím.
- Vidíte ta akvária? Možná bude ryba. - To je nádhera.
Je to zahrnuto v ceně?
- Určitě tu mají ryby. Jo! - V ceně?
- Jak to myslíš? - Když mě někam pozveš, musíš mě nakrmit.
No, když Brian platí pokoj, tak ty si snad můžeš zaplatit jídlo.
Platit jídlo? Nebudu platit nic. Jsem prodejná žena.
Čau, baby. Chceš po mně něco?
Dej mi najíst. Starej se. Nejsi tu na Fyre festivalu.
- No, myslím. - Co je Fyre Festival?
To neřeš, Bam. Ležela jsem na pláži
a vypadala strašně sexy, ale neměla jsem co jíst.
To zní sexy, hrozně.
Dámy, žádné starosti. All inclusive. Na účet pokoje.
- Na pokoj? - Dobře, dobře.
To si piš, všechno na pokoj, jo.
Pěkný prdelky.
[krupiérka] Dva.
Schválně, jestli…
[krupiérka] Dvě. Baccarat.
[krupiérka] Nechává si dvě. Dobře, vyhrává… hráč.
Vyhrál jste, co?
Pardon. Á.
- Á, ahoj! - Jak se daří?
- Dobře. Máte přání? - No jo, mám jen 20 dolarů.
Můžu ti to dát a dáš mi žeton?
Jistě. Jste ubytován?
Pročpak se mě na tohle ptáš?
Napíšu to na pokoj.
Napíšeš na pokoj?
- Jistě. - To stačí?
- Jistě. - Prachy si nechám?
Jistě. A pak to strhneme z kreditky.
Kredit. Nemám kredit.
No, klidně mi to strhněte z kreditky. Jo.
- Kolik můžu dostat? - Kolik chcete.
Sto dolarů.
- Tady máš. - Dobře.
Dobře, 100 dolarů.
- Stačí říct 100 dolarů? - [krupiérka] Jistě.
Rovnou 1 000.
Dobře, za 1 000.
Sakra, tak za 5, srát na to.
Dobře, 5 000 dolarů.
- Paráda, tak hrajeme. - [krupiérka] Dobře.
- Mejch 5 táců v žetonech. To je něco. - [smích krupiérky]
[krupiérka] Pro vás.
Dobře, zahrajeme si. Mám si vsadit?
- [krupiérka] Vsaďte si. - 5 000 dolarů.
5 000 dolarů.
- [Joe] To je moje sázka. - Jistě. To je sázka.
[smích]
- Napíšou to na pokoj. - [krupiérka] Na účet.
[Joe] Dal bych si pití. Je to na pokoj?
Pro hráče je zdarma.
- Hráči u vás neplatí za pití? - [krupiérka] Ano, pane. 5 000.
Hele, dal bych si něco k pití. Chytl jsem slinu.
- [smích] - 5 000 dolarů.
- Ano, pane. 5 000. - [Joe] Zahraj kartu. Jo.
- Hrajeme. Pojďme. - [Joe] Hrajeme. Vsaďte.
Vyhrávám?
- Šest. - [Joe] Vyhrávám?
- Jedna. - [Joe] Vyhrávám?
Vyhráváte. Sedm.
- Já vyhrál? - [krupiérka] Vyhrál.
[hraje funková hudba]
- [Joe] Kolik je výhra? - 5 000.
Já vyhrál 5 000 dolarů?
Ano, vyhrál jste 5 000 tisíc.
- Prosím. - Ó!
Ó. To je, to je můj pokoj?
- Panebože! To je můj pokoj? - Ne.
- To je, to je. - Taková nádhera.
- Sleduj ten výhled, zlato. Sleduj výhled. - Páni.
[Bam] Ó, můj Bože!
- No teda, zlato. Hogo fogo. - Je nádherný.
- A ta postel. - Tohle je můj pokoj.
Jsem jako Dianka Rossová.
- Podívej. - Dianka Rossová?
- Pane jo. Koukejte. - [Madea] Ó, Coro.
[Madea] Podívej na tu velkou skříň, velká skříň a koupelna.
- A ty obrazy. - Tohle musíte vidět.
- [Cora] Ó, můj Bože. - Počkat.
[Bam] Co je v tý koupelně?
[Madea] Tahle koupelna strčí hravě do kapsy mou kuchyň.
- [smích] To jo! Opravdu. - [Madea] A sledujte.
- Ó, to je nádhera! - Na co dva záchody? To je nesmysl.
- Na co dva záchody? - Nechci trůnit ve dvou.
- Hele, má to… Hele. - Nikdo tě tam nenutí trůnit ve dvou.
- [Madea] A co ta vana? - Óóó!
- [Madea] Nádhera. - [Cora] Vejdeme se do ní obě dvě.
- [Madea] Je boží být hogo fogo, zlato. - Dobrý bože, tohle je vážně něco.
To teda, zlato. To je úžasné. Prostě úžasné.
- Debrah. Děkuju moc. - Není zač. To mám radost.
- Jasnačka. - To je krása.
Ú, Debrah.
- To je nádhera. - Jo, jo, ten výhled.
Páni! Debrah. Kolik stojí ten pokoj?
[smích] Zařídila jsem Brianovi velkou slevu.
- Ó. - [Madea] Já miluju slevy,
Žiju z nich na vysoký noze.
Zeptej se někoho v mé, v mé luxusní posteli.
- Ano, ta mrcha zazobaná. - [hromadný smích]
Jasně, jasně.
Jsem ráda, že jste rády. Coro.
- Hm? - Tvůj pokoj bude támhle.
Pokoj spojený s mým? Máme spojené pokoje.
- Jsou spojené. - To nechceš.
- [Madea] Jsme si blízké. - A Bam, tvůj pokoj je tady.
Ta… Počkat.
A když zavřu tyhle dveře, tak… Uslyší mě tady?
- Co? - [Madea] Bam.
Počkat, musím vcházet přes tenhle společný prostor? Nebo můžu chodit sem a tam,
jak se mi chce?
Máš vlastní vchod a východ.
[oslavný výkřik] Tak to jsem šťastná! [smích]
Bam, na co potřebuješ vlastní vchod a východ?
Netrap se tím, Coro.
- Netrap se tím. Netrap se tím. - Jo. Přesně.
- Šoupej nohama, devětapadesátnice. - Jo, pravda.
- [Bam] [smích] Do toho ti nic není. - [Madea] Trávíš příliš času s Ježíšem.
- Ježíšovi stačí jeden. - [smích Bam]
Bam potřebuje tři, čtyři vchody.
- [Madea] Zachraň se! Bacha na ní. - V pohodě. Dělej si, co chceš.
- Jdi si pro bikiny. - Ani ránu bez bikin!
Na viděnou, zlato.
- Obleč si bikiny na ten podvozek. - Dobře.
Teď to projdu tudy?
- Jo, běž. Dobře. - Tak jo. Fajn.
Tak na viděnou.
- [Bam] Ó, můj Bože! - Dobře, poslyšte.
- Je nadšená. Mluv. - [smích]
- Nechám vás tady zabydlet. - Dobře.
- Převlékněte se, udělejte si pohodlí. - Zavři dveře.
- Přijďte do butiku na Tiffaniny šaty.
- Jo, zavři dveře. Zavři. - Jsou nádherné. Budete zírat.
- Ty jsi nádherná. Vypadáš skvěle. - [Debrah] Děkuju.
Moc ti děkuji, žes nám pomohla, protože Brian neví,
co dělá. Tohle je nádhera. Zařídila mi nádherný pokoj.
- Chtěla mi ho dopřát. - Viď?
Tak na tohle jí neskočím.
No tak, Madeo!
Coro, tahle holka se nikdy k nikomu nechová hezky. Je sobecká.
- Proč mi dala tuhle cimru? - Madeo, ty, nech toho.
- Nebuď tak podezřívavá. Madeo, užívej si. - Ne, něco chystá. Něco má za lubem.
Můžeš si to laskavě užít?
- Proč křičíš? - Ach, promiň.
Teďko si koleduješ o facku.
- Promiň, ale. Já… - Padej z pokoje.
- Zmiz z pokoje. - Chci, aby sis to užila. Jsi tak upjatá.
Ó, ještě jsem nebyla na balkoně.
[Cora] Úú, tohle je nádhera!
Jdu se mrknout, co je na balkoně.
Ó, Bože, to je něco.
No teda. Nic hezčího jsem v životě neviděla.
To je nádhera.
Uznejte, že tohle je prostě boží.
Vítejte na Bahamách. Hej, to si zaslouží drink.
Já to tu miluju. To je pecka.
[hraje veselá píseň]
Lidi, namouvěru.
Tohle místo je tak úžasné. Všichni si to tu náramně užívají.
[Cora] Je to tu úžasný.
Miluju to tady.
- Hele. Ahoj. - [Tiffany] Hele, rodina.
Jak je?
- Nazdárek. - [Madea] Pojďte blíž.
[Madea] Přesně tak, sluší vám to.
- [Cora] Krásný pár. - My jsme šťastní.
A ty… kus.
Zlato, přiškrtila sis ten pas jako Kardashianka.
- Víš, odkud to mám? - Řekni nám to.
Přece od Kim Kardashian, ne?
- [Cora] Vážně? - Úú.
Tak proto máš takový vosí pas?
Jo, přesně.
Možná si tu na najdu chlapa, co se mnou bude chtít žít.
Bam, nemůžeš si všechny vzít domů. Vždy to chce.
Pokaždé, když někam jede, chce chlapa.
- [Bam] Vezmu. [smích] - [Madea] Jistě.
Nosí kvůli nim, nosí „šiamky“, nosí ty „šiamky“, ty co má ta „Kim“.
Asi nějak tuším.
A já nechám mýho kluka jeho přátelům.
- Vypadají jako ty? - Bam. Bam.
- Holka, nebuď tak zoufalá. - Co?
Hele, chtěla bych si udržet pevnou stáj.
Neřeš to, mladý muži. Jdi se bavit s přáteli.
Hej, víš, co jsem řekla?
Co si máš pamatovat, že řekla?
Nemám vyvádět, večer mám rozlučku se svobodou.
Okamžik. Jsem zvaná?
- Ne. - To není pro dámy.
Radši pozvi mýho tátu.
- Ne. - To neudělá.
- On tě nemá v lásce. - Vždyť ho nemá rád.
- Zlato, nemá tě rád, ani v nejmenším. - Mohl by.
Říká, že ani nemůže dýchat stejný vzduch jako ty.
- Vůbec. - Jen mu dejte čas.
Proklínal tvou mámu, že tě stvořila. Nemá tě rád, nelíbíš se mu.
Madeo, dej mu čas.
Říká, že máš na hlavě mop a že smrdí.
A že si ty copánky vůbec nemyješ.
Madeo. Přestaň mu vkládat slova do úst.
Aha, to říkám já. Tak to pardon.
- Já myslela, že Brian. Víš, jak Brian… - Tohle neřekl.
Nezlob.
Co jsem řek? Jsi moje jediná.
[Madea] Oh, rozkošné.
- To doufám. - [Madea] Budu zvracet.
Určitě nechceš. Ehm. Maličkou buclatou ženušku?
- Bam, přestaň být tak otravná. - Co s tímhle mladým zajíčkem?
Tohle je má žena.
- Oni jsou tak slaďoučký. - Jo, to jsou.
Nezapomeň na tátu.
Tiffany, táta nepůjde.
Ne, ne, ne, ne. Taková byla dohoda.
[Zavier] Dobře, fajn.
Tak se bav, ale nepřežeň to.
Neboj.
- Tak dobře. Jo. Užij si to. - Dobře, užij si to s přáteli, zlato.
Měl by se učesat.
Tak on si vyrazí, a kde máš svý kámošky ty?
Bylo to moc narychlo, tak máma rozhodla, že bude lepší vymyslet pro ně něco,
až se vrátím.
- Cože? Kámošky tu nejsou? - [Bam] Ani jedna?
Máma ti je zakázala?
- Ani jedna? - Těch peněz, co má a neplatí?
Byl to mámin nápad, takže je to v pohodě.
Myslí to se mnou dobře.
Zakázala účast kámoškám? O co tu de? To mi nedává smysl.
Madeo, nech toho. Přestaň ji ponoukat.
- Neponouká. Jen prudí. - Neponoukám ji. Řekni.
To si piš, prudím, jen to řekni.
Dává to smysl? Proč na to spěcháš?
Tyhle děti se do toho hrnou, jen protože chtějí svatbu.
Netrap se tím a uspořádej pořádnou párty.
Třeba hostinu, zlato. Nespěchej. Slyšíš? Manželství je fakt těžký.
Určitě je to pro tebe ten pravý?
[Tiffany] Jasně, že je.
No tak, chtěly jsme do bazénu.
Běž, pak přijdeme omrknout tvé šaty.
- Tak jo. - Nejdu do bazénu v těchhle šatech.
Je to můj květový umělecký vzor.
Máš plavky?
V bazénu v nich zapadneš.
- Jo. - Nedostala jsem do Kardashianek boky.
Tak jsem je teda půjčila Bam. Proto žádný nemám.
- Mabel, nepůjčila jsi mi nic. - Jo.
- [smích] Co? - [smích]
No nic. Jsem na ty šaty zvědavá. Ještě jsem je neviděla.
- Neviděla jsi svý hadry? - Neviděla jsi svý vlastní hadry?
Nevidělas svý šaty?
- Hadry. - Hadry.
Á, hadry.
Neviděla. Máma je vybrala. Ale…
- To snad ne. - Podle ní se mi budou líbit.
- To ti řekla ona? - Možná, že jo.
- Možná se jí budou líbit. - Něco mi uniká. Co mi uniká.
[Madea] Čí svatba to je?
- Ech. Moje. - Spíš tvojí mámy.
Přestaň. Je šťastná. Že jo?
- Jo, jsem. Jsem tak šťastná. - [Madea] Ne. Ne.
To stačí. Ta holka řekla, že je šťastná.
Zase vše vidíš růžově.
- Nevypadá šťastně. Je krásná, ne šťastná. - Ne.
Je třeba být šťastná. Jsi?
Byla jsem, když jsem vypadala jako ona.
Ty? Jako já?
Chce být vtipná?
- Řekla. - Vím, že nevtipkuje.
- Myslíš? No, moje máma, počkat. - Že jí jednu fláknu.
- Moje máma byla kočka. - Zlato, ukážu ti to, jestli přežiješ.
- No. Pojďme se radši najíst. - Ještě pořád musíš?
- K bazénu. - Jo. Musím si je přidržovat.
Klidně bych si je mohla dát přes rameno.
- Ale musím je držet. - Nemusíš to šířit do světa.
No, vždyť. Hele, tam se někdo potápí.
- Jo! - Čau, potápěči.
Fakt, že jo. Hele, potápěč.
Jak se vede? Krmí ryby. Potápěč tam krmí ryby.
- Pojďme. - No, my půjdeme k bazénu.
A ty si půjdeš po svých.
- Jdi se bavit. Zatím. - Šaty omrkneme pak.
- Pa, zlato. Není. není šťastná. - Madeo!
- Nechápu, proč to po mně chtějí. - Ne, kouknu na ni a vidím.
Jdeme. Svoje jsem jí řekla, ať si to přebere.
- Nepotřebuju žádný plavky, zlato. - Že ne?
- Já chodím do bazénu v rouše Evině. - To snad není možný!
- [smích Madey] - Že ty si to neodpustíš.
- [hraje veselá funková hudba] - [křik]
No, nejsem si jistej. Já si nejsem jistej, B.J.
Pane Browne. Proč?
Sleduj ten sešup, to je extrém.
Padáš dolů a potom zahučíš pod vodu? Já ti nevím.
Jo. Je to velkej sešup.
- [Brown] Jo. - Jdete první?
Ne! Nejdu první!
Pročpak, pane Browne?
Ty malé holky se nebojí. Zvládnete to.
- To těžko. A víš proč? - Proč?
Bojím se. Poslouchej, slyšel jsi ten křik?
Nejspíš už ji nikdy neuvidí. Jdi zkusit přemluvit tátu.
Tátu? Ne. K tomu se nesníží.
To neklapne. Je to na nás. Vy a já.
- Zapomeň. - Proč ne? To zvládnem.
Já nechci, protože já, já…
Ne, muž jako vy nemá strach. My to dáme.
- Mám z toho strach. - [křik muže z tobogánu]
Vždycky, když někdo zakřičí, zahučí do vody a vyčůrá se.
No a šup! Ty za ním a lokneš si.
Tak to není. Neloknete si moči.
Kolik lidí v téhle vodě čůrá? No?
Na té klouzačce řveš „ááá“ a polykáš vodu.
- Než se naděješ, lokneš si. - Ne. Nikdo…
Nikdo tady nepije čuránky.
No, tak do toho.
- Pane. Ano, fajn, fajn. Dobře. - Právě se tam vyčůrala.
Jen si sedla!
- [křik dívky] - Čůrá.
[křik muže]
- Slyšíš? Čůrá. - Raduje se.
To zvládnete. Věřte mi. Do ruky GoPro a jde se na to.
Sednout.
- [Brown] A kam to vede? - Prostě dojedete na konec.
A je to. Sednete si, zavřete oči a pohoda.
Co říká Bible? Bůh nám nedal žádný strach.
Tady se posaďte, ruce a nohy křížem.
- Pohoda. - Nohy křížem?
Jo, to je ono. Pohoda.
Já tam, ale nechci!
- Počkat. Pane Browne! - Já tam nechci jít!
A všem říkám, že jestli chtějí jít ven, tak…
[Brown] Já tam nechci!
- [Madea] Co je to? - Zní jako pan Brown.
- Já tam nechci! - Klid.
- Počkej! Ne! - Klid.
- Ne! Neee! [Křik Browna] - Klid!
[hraje veselá hudba]
[výkřiky]
- [Cora] Ó! Je to pan Brown! - On se topí!
- [Bam] Netopí se! - On se topí! Zachraňte ho!
- On se topí! - Je tu vody po pás.
- [Madea] Co blbne? - [Bam] Kdepak.
[Brown] Pomozte mi! Pomozte mi!
- Ale kdeže. Takže on se netopí. - [Madea] Netopí se.
- Vypadal, že se topí. - [Madea] Chová se jako vůl.
[Cora] Pane Browne?
- [Bam] Podívejte. - Co ty boty?
V pořádku?
Coro! Život se rozcáknul před očima.
- Proboha. Šlo vám o život! - Málem jsem dostal infarkt.
- Ale vypadal jste nadšeně. - Ech, jo.
Tohle byla slabota. Měl jste nás ocáknout.
- Ty chceš, aby umřel? - Hmm.
- [Cora] Co? - [šplouchnutí]
Á, ty, ty…
Málem ti umřel táta.
- Já vím. - Zůstala bys jen s mámou.
- Zábava? - Ne, žádná zábava. Šlo mi o krk!
Zase jsi ho málem zabil.
- Jo. - Je to po pás.
Má pravdu. Neutopí se
Něco vám řeknu. Příště si stoupněte. [smích]
- Jdete znovu? - Ne, nechci, ať tam jde Madea.
Kam že mám jít?
- Na tu skluzavku. - Pomátli jste se? To neudělám.
Když to dokážeš, dostaneš cenu.
Jakou cenu? Cestu do nebe? Na to zapomeňte. Na rovinu.
Takovou úzkou trubkou jsem přišla na svět.
- Nehodlám si to zopakovat. - [Bam] A ani já.
- Přesně. Jo. - Zkusila jsem si to na Jamajce.
Když jsem se snažila získat lásku toho chlapíka s dredy. Na tohle rozhodně nemám.
- Jdi si. - Jdeme ještě jednou?
Mabel, zkus si to.
- Ne, ani mě nehne. - [Brown] Mabel!
- Prostě ne. - Mabel! Mabel!
- [skandování] Mabel, Mabel! - No tak. Pojďme, pojďme.
Zkusils to, ale už si dej odchod.
- Zapomeň na to. - Proč to nechceš zkusit?
Musíme najít Debrah.
Zjistit, proč Tiffaniny kámošky nedorazily. Ani družičky. O to mi jde.
Tvrdí, kolik má prachů, a nedopřeje tý holce nic.
- Honem. Jdeme. - Mabel, nechme to na později. Mabel.
- Jedem. Do toho. Šup. - Dobře. Můžete jásat, vyhráváte.
- Jasně. Tak nám ukaž ty karty. - [krupiérka] Jistě. Vítězné.
- Jste vítěz. - [Joe] Jo. Jo.
- Šest. - [Joe] Jo.
Jo. Já vyhrál, vyhrál.
Vítěz bere vše. No vida.
- Hrajeme. - [krupiérka] Dobře.
Dobře. Hrajeme.
[krupiér] Tak, tři pánové. Dobře.
- Fajn! - [krupiérka] Dobře. Dobře.
Vyhráváte?
Ach ne, kdepak. Já, já, já prohrávám.
- Jo. - Jasně.
Mám otevřenej účet. Jo, je votevřenej.
Takže všechno jde na můj pokoj. Jo, vše jde na pokoj.
Jsem rád, že vás vidím, potřebuju radu.
Jo, dám ti radu.
Nežeň se. Nedělej to. Nestojí to za to.
Neber si nikoho. Neměj děti, jsou to parchanti.
Kup si jen kondomy.
To je ta nejlepší rada.
Kup si co nejvíc kondomů a zabal to.
Takže její táta je váš syn?
Přesně to říkám. Přesně tak. Nepořizuj si parchanty.
Dobře, no, dnes mám svou rozlučku.
- Vážně? - Jo.
- Rozlučku? - Jo.
- A budou tam ženský? - Jasně, spousta.
Tam jdu. Cha, cha!
Tiffany chce, abych pozval jejího tátu, mám?
Do háje, vole.
Ne, toho nezvi. Chceš pozvat tátu nevěsty na rozlučku?
Rozhodně tátu nevěsty nezvi na tuhle tvojí akci.
- Ne? - Ne, blázne.
Před courama uteče, je to suchar.
A je trochu svůj.
- To nechceš. - To nechceš.
- To ne. - Dobře.
- Věř mi. Nezvi ho. Ne. - Joe!
- Ahoj… - Joe!
Ty tady ještě pořád hraješ?
Pořád jsi jak tuleň? [smích]
Jsi ignorant. Klidně prohraješ úplně všechno, co máš.
B.J., jděte se s Brownem oháknout na tu rozlučku. Bude stylová.
- Jo, vodchod. - Tvoje rozlučka?
- Jo. - O čem taková rozlučka je?
- Budete se modlit? - Momentík.
Budem poslouchat kostelní hudbu? Modlit se?
Nechte to. Jo. Pozvali samotnou Shirley Caesarovou
a taky, taky, sestry Clarkovy.
- [Brown] Vážně? - Na tu rozlučku, jo. Budeme se modlit.
- „Otčenáš.“ - Budeme předčítat?
Otčenáš.
Jasně, dorazím.
A ty, B.J.? Ty, ty, ty můžeš taky.
No, já, já, to asi není pro mě. Půjdu zpět na tobogán.
Pojď taky. Zahrajem si chodí pešek vokolo.
Počkat. Co? Chodí pešek okolo?
- Ten výraz. Jde do toho. Jo. - [B.J.] Bude pešek?
- Jasně, že tě to láká, sralbotko? - Dobře. Tak jo.
Jo, ten kluk neví. Jděte se oháknout.
- Sejdeme se tam. - Už hrajem?
- [Joe] Jo, běž. - Mám kostelní ohoz, budou zírat.
Nic jsem nevyhrál. Ani jednoho floka, co jsem tady.
Nevyhrál jsem nic. [smích]
Víte, že pešek tam nebude?
Jo, von to zvládne. Zatím na viděnou.
Jdi se připravit. Ať mi nepřineseš smůlu.
Uvidíme se.
Tak, hej, všecičko všanc. Všecičko všanc. Do posledního žetonu.
- Tak ukaž. Ukaž. - Jasan.
Tak jo. Jdeme.
Jdem na to. Vsaďte si.
Díky. Díky. Díky.
[hraje napínavá hudba]
Zase výhra.
Oh, jsem zabiják.
Cha! Zas jsem vyhrál.
Zas jsem vyhrál. Já vyhrál, kurva, už zase. [smích]
A je to. Dobře. Na tohle vsadím vše. Pak si užiju na pokoji.
- Ó, holka, co tahle bota. Koukej. - Mabel.
- Je na ní ptáček, zlato. Krásná bota. - Je to pták?
- Zlatý sedmdesátý. - Moc hezký.
- [Bam] A ty jehly. - Úú, co tyhle růžové?
- Mrkejte, chci je. Mají velikost 56? - [Bam] Ó… [smích]
Mabel, to je velikost dětských lyží.
- [Cora] Přesně. - Sakra. [smích]
- Musíš do obchodu s loděmi. - Lodě. [smích]
Přejde vás to.
Ach, no, to víš, no. Máš pořádné ploutve, tak to je.
- [Madea] Tyhle jsou drahý. - Drahé?
Napíšu to na pokoj? Vezmu si čtvery.
- Ó, růžové? - Vezmu čtvery.
Jo. Dejte mi čtvery, v každý barvě.
- Díky. Tak se to dělá, když máš prachy. - [Bam] Ano, ano.
- Je to tak. Jo. - Máš prachy? Co?
Tak tady je.
- Úú! - Ó! Ukaž se nám, zlato.
- Vypadáš nádherně. - Sekne ti to.
- Děkuju. - Pro ni jen to nejlepší.
Nádhera, zlato. Neškrtí tě malinko v pase?
- Och. - Ne.
Ty nejsi těhotná?
Ne.
Snažíme se pochopit, proč tak spěcháte.
Proč tak spěcháte?
Já nespěchám. Jsem zamilovaná!
- Jo. - Láska?
- Jo. - [Madea] Hm.
Zlato, pověz, kolik toho o něm víš?
Dobře, dobře, dost.
Už se rozhodla, tak ať je po jejím.
- [Bam] Oh. - Jsem na tebe pyšná.
- Cože, komplimenty? - No tak, Madeo.
Ne, promiň. Jsi pyšná. To je úžasné.
[trapný smích] Ňa-ňa. Hej!
Vážně si ho chceš vzít?
Ano. Je šťastná.
Já mluvím s tvou dcerou.
- Úú, dobře. - Jsem šťastná.
Jen to opakuje po mámě.
- Jasně, zopakovala to po mámě, jo. - Jo, jo. Zní jako papoušek.
Jako v Gypsyině pomstě. Opakuje.
Jsi Gypsy Roseová? Ne, ty jsi Tiffany Simmonsová.
Kéž by ho měl táta rád.
- Slyšíš to? - Na to zapomeň.
- Slyšíš? - Nespěchej na něj.
- Dej mu čas. - Nemá ho rád. Nesnese ho.
- Vůbec. - Říkám, dej mu čas.
Coro, ty vždycky doufáš a věříš, že Ježíš za nás napraví vše.
No, možná to napraví.
- Záleží na tom, aby byla šťastná. - [Madea] Hm.
Tečka.
- [Tiffany] Jo, a… - To je hrozný přístup. Leze mi na nervy.
Mabel, přestaň.
Zlato, máš pocit, že jsi šťastná?
Jo, a máma říká, že tohle je teď pro mě nejlepší věc.
Správně.
Aha, ale proč to říká?
Jo, proč opakuješ, co říká máma? Co ty?
No, mladší už nebudeme a ona říká, že je to pro mě nejlepší věc.
- Tohle mladí neříkají. - Mladí neříkají: „Mladší už nebudeme.“
Vím, co řekla, co říkáš ty?
[hraje napínavá hudba]
Dělá správnou věc.
Chtěla jsem, abys měla krásný pokoj, vím, jak tě Tiffany uznává,
jak moc ti věří. Neulehčuješ mi to.
Jo, o co jí jde, sakra?
- Hrozí. - Jo…
Přesně tak mi to připadá, něco ti řeknu.
Nejsem žádná laciná coura.
Nestačí mi dát pěknej pokoj a čekat,
že budu ochotná ti kývnout na vše jako v roce 68, 69, 74,
83, 92, 99,
21, 22.
- 25 a v budoucnu. - Dobře.
Hele, něco ti řeknu. Ty mě moc nepokoušej, zlato.
- [Madea] Já nejsem tvá dcera. - [Bam] Madeo!
Dobře. Je mi to fuk. Roztrhám ty bělošský hadry na cucky.
- V klidu! - Neznáš mě, obrátím to tu v prach.
V klidu, Madeo.
Měla by ses srovnat do latě, když se mnou mluvíš.
- Madeo, takhle jsem to nemyslela. - Ne, omluv se mi.
- Omluvíš se mi hned. - Dobře, Madeo.
Teď hned.
Tak promiň.
Tohle je… teda, ta, no, to mě teda poser.
Raději vypadni. [výkřik] Bože můj.
- Rozflákám to tu! - Mabel. Počkej.
- Mabel, nedělej to. - Vyhoďte ji. Vyhoďte ji.
- Mabel, poliši tu nejsou jako u nás. - Ta…
- Jenom klid, musíš se uklidnit. - Raději sklapni a uklidni se.
- V cizině už mě zabásli. - Jasně, tady nejsi ve svojí zemi.
Já seděla v cizině.
Prosím vás, stop.
Miluju ho.
Vím, co dělám, a hodlám si ho vzít.
To zní nejistě, zlato.
Jestli máš pochybnosti, nemáš důvěru.
- Ona mu plně důvěřuje. - [Cora] Dobře.
Zeptám se ještě jednou, Debrah.
A přestaň jí vkládat slova do úst.
- [povzdech] Tak jo, já mu věřím. Ano. - [Cora] Hm.
Vy mě stresujete, jasný? Můžete přestat?
No, zlato, neber si muže, kterému nevěříš.
- Neber! - To chceme říct.
Nikdy. Žádného si neber, žádnému se nedá věřit.
To je pravda.
Když nemáš v manželství důvěru, tak nemáš nic. Třeba já.
- Kdo důvěru poruší, stěží ji získá. - Jo.
A když začnete manželství bez důvěry, proč se berete?
Dobře. Nechceš si sundat ty šaty a odpočinout si? Ano?
- Zítra je tvůj den. - Jo.
[smích Debrah]
Uvidíme se zase zítra ráno.
[Madea] Uvidíme se ráno, ne asi.
- [Bam] Pročpak s z ní utahuje? - Je strašně namyšlená.
- Jo! - Ale snaží se. No ne?
- Ať se třeba staví na hlavu. - Počkej.
Něco mi nesedí. Čichám nějakou levárnu. Stačí už to, že tu holku do toho uvrtala.
Přesně. Vše po ní papouškuje.
Víš. Ne, počkej. Pán odhalí vše, co je třeba odhalit.
- Jo, dobře. - Pravda. Pravda, ale…
- Pánovi to někdy moc trvá. - Nemůžeš na něj spěchat, přijde…
Promiňte. Ech, chtěla bych tohle. Na účet pokoje.
- K čemu? - Na co? Bude ti to vůbec?
- Na co? - Bam, musím vzít dvoje.
A pak je sešít k sobě. Ne, tro… Dejte mi čtvery a půl
a všechny míry si změřím sama. Díky.
[hraje veselá hudba]
Eh, Mabel, sněz, co můžeš. Dej si cokoli.
- Dojdi si. - Přesně to udělám. Dám si vše.
On se chce za každou cenu přežrat.
Pane Browne, bude vám zle.
Nikomu nebude zle.
- To je obžerství. - Ne, není. Ehm, Coro.
- Jaký máš pokoj? - Spokojenost.
Můj taky ujde, mám výhled na oceán.
- Jo, to já taky. - Pozoruju delfíny, a tak různě.
- Jeden připlaval, a bum, jenom tak. - [Cora] Vážně?
Koukám na ta zvířata.
Jedno mám zrovna před sebou.
- Ó, strýčku Joe. - Joe, jsi ignorant.
Coro, přestaň mluvit. Dej si jídlo. Vypadá skvěle
Nic z toho mě neláká. Zkusím jinou část.
Tomu říkám plný talíř.
Myslíš, že jsi lepší než my, když jsi zhubla.
O tohle jde. Já přibírám, ona hubne. O to jde.
- Chceš to všechno sníst? - To si piš, že jo.
Je to zdarma. Co je zdarma, to sním.
Bože. To je prostě moc, lidi.
Přeháníte to. Neumíte se chovat, děláte ostudu.
Chci si dát maso, přecpal jsem se sladkostma a přepil se.
- Taky máte na pokoji tu malou ledničku? - Jasně.
Tak počkejte. Ta maličká lednička se vším tím alkoholem?
Já vypila a snědla všechno hned, jak jsem sem přišla.
Pět minut a bylo to.
Já sedl na postel a sežral to.
Jo, zlato. Těm Snickers a Pringles nešlo odolat.
Hele, když ti dojdou, tak stačí vzít telefon a říct,
ať to přijdou doplnit, a oni přijdou.
To nefunguje.
- Ale funguje. - Přesně takhle.
Hned to doplnili a zase jsem všechno vypil a snědl a zase vše to doplnili.
Už čtyřikrát, a to jsme tu chvíli.
- Zavoláš a doplní to? Přesně to udělám. - Doplnit!
Za to se platí. Jak si to představuješ?
Co to vykládáš? Vždyť od toho máš tu kartu, kterou jsi dostala.
- To ne. Ne, rozhodně ne. - Ale no.
- To nemůžeme. - Jo, jasně, je to „sněz, co můžeš“.
Je to bufet.
- Už pojďte. Chci jíst. - Jo. Jo, já taky.
[Joe] Potřebuju ještě doplnit energii na dovádění s těma sexy Bahamankama.
Jak se vede? Vše v pohodě? Rád tě vidím.
- Jako v New Orleans. - Rád tě vidím, jo.
- Nedáš si banánový pudink? - Ahoj, tak co, krásko?
- Jak to jde? - Nezapomeňte banánový pudink.
Čau, máš něco?
Ne, vůbec nic?
Jo, jasně. Dobře. Nevadí, nevadí. Jo, vdá se.
- Jo, já to platím. - [Joe] Přichází pomrdný. Pomrdný je tu.
A prachy mi doslova mizej před očima.
[Joeův smích] Nazdar.
Jo, dobře. Tak zatím.
Och! Když si sedám, rupnou mi gatě a uprdnu si. Tak pardon.
- [Joe] Sakra. - [Brown] Proto ten smrad.
- [Cora] Otřesný. - [smích]
- [Bam] Joe, ty jsi vůl. - Jsi ignorant. Ignorant.
Ahoj.
Ahoj, Briane.
Jdeš na tu rozlučku?
Rozlučku?
- Ech. - [Brown] Ehm.
No, ehm…
Oh! Ty nevíš, jo? [odkašlání]
Počkej, nevíš co?
- On má rozlučku? - Jo, jo, on má rozlučku.
- A nepozval mě? - Nemůžeš jít. Jsi její táta.
[smích Joea a Bam]
Copak můžeš na rozlučku se svobodou,
když se za něj tvoje dcera vdává?
Nemůžeš!
- Hloupost. - No, možná chce jít.
Dobře. Nechci, aby si ji vzal.
Zkoušel jsem jí to rozmluvit, ale neposlouchá. Co mám dělat?
Děti se učí z vlastních chyb. Je to její přání. Je to tak?
- Ať se poučí z chyb. - Přesně tak.
A víš, co vím? Když je tvoje dítě s někým, koho ty nemusíš,
čím víc jsi proti němu, tím víc je s ním.
To jsem zjistila. To je pravda. Dělej, že ti vůbec nevadí.
Je to složité, zvlášť když ho nesnášíš.
Ale zlato, čím víc se ji snažíš odradit,
tím pevnější mají pouto. To mi věř.
Dej jí najevo, že jsi tu pro ni,
a kdyby se potřebovala vrátit domů, může jít rovnou k nám.
Tvá dcera musí mít pocit, že má kam jít
a ne že ho nesnášíš a musí s ním být. Hrůza.
To se ti snadno řekne.
Chápu, co tím chceš říct, zažila jsem to.
S Corou jsem to zažila.
Ale poslouchej mě, dám ti radu. Dej si šampáňo.
Teče tam doslova proudem. Kolik chceš.
Ja… jaké šampaňské zdarma? O čem to mluví?
Hele, Bam, poslyš. Musíš zajít do kasina.
Nechal jsem tam balík.
- Ale vynahradím si to. - Cože?
Zůstal bych tam celou noc, kdybych nemusel jíst
a nabrat sílu na tu rozlučku.
To víš, prohánět coury je náročný.
[Joe] Jo, trochu si tam zahraj.
- Vezmu to na pokoj. Jdeme, jdeme, Bam. - A já nemám jít?
[Bam] Ne, zůstaň tu.
- Jdeme, jdeme. - Bože, hazard mi nic neříká.
Jdeme do kasina. Nelži. Hraješ každý den.
Nemusíte hrát hazard.
Vejde se všechno to jídlo do ledniček? Jdeme, jdeme.
- Jasně, už jdu, Mabel. - [Madea] Vezmu to na pokoj.
Pojď. Honem, Bam.
[hraje R&B hudba z reproduktoru]
[Brown] To je nahlas.
- [Joe] Jo, to je v pohodě.
[Joe] Takhle to má v klubu hrát. [Brown] Jo. Já nepotřebuju klub.
[Brown] Mně stačí kostel. To jsou Clark Sisters.
- Říkal jsem, že bude gospel. - Já řek, že budu kázat.
Stoupnu si semhle. Jo!
Jo. Bude to nahlas. Připravenej?
Jo, jasně.
- Víš, co to chce? Svatej drink. - Co?
- Co? Cože? - Co si dáš k pití?
- Dejte mi spásu mý duše. - Co je spása duše?
Jen voda.
Jen voda? Jo, jasně.
- Jen voda. - Hej, barmane, dej mu vodu, co mám já.
- Jo, dej mi ji. - Vodu, co mám já. Dej mu vodu, co mám já.
- Pochutnáš si na ní. Dej si. - Pochutnám si.
- Dej si ji. - Jo, dej mi to.
Jo. Pojďme si připít.
- Jo! Připíjím na vodu s ledem a lásku. - Jo.
Na vodu a lásku. Hm.
To je sladký.
- Jo, je. Tady. - Nechci, aby se mi zvýšil cukr.
Ne, nezvýší se ti. Naopak ti všechno klesne.
Vážně?
- Jo. - Joe, moc dobrý.
Tu sladkou chuť nejspíš dělá kokos.
Jo, s kokosem, ale je v ní taky trocha koksu navrch.
- Vážně? Kecáš. - Koksu.
Je s trochou koksu navrch.
- [smích] - Všichni přišli na kázání, protože…
- Vědí to? - Jo. Jen tam postávají. Jsou připravený.
- Jednoduše si to užívají. - Řekls jim to? Řekl?
Protože už o tobě ví. Už o tobě vědí, že máš rád Ježíše.
Řekněte amen.
- Amen. - Tomu říkám kostel.
Vidíš, stačí říct. A co dalšího máš rád?
- Co? - No, chór.
- Kecáš! - Je tu čistej ženský sbor.
- Kecáš! - Ano, tohleto je osud.
- Ó, ukažte se. Vypadáte skvěle. - Jo.
A vod půlnoci jsou ďáblovy.
- Ne! - Proto jsou ve sboru.
- Já, já vás zachráním. - Přesně.
Nazdar, lidi!
[jásání davu]
Hej, vzduch je čistej.
DJ, dej… tam… beat!
Hele, sleduj. Hej, hej, hej, hej.
Počkat! Co děláte?
- [Joeův smích] - Proč?
Do něj, do něj, do něj.
Ne! Jděte!
[hystericky] Jděte ode mě! Ne! Ne! Ne!
Pomoc! Musím odsud pryč! Ježíši pomoz!
[zpěv z pódia]
Chraň mě před těmi hříšnicemi!
Pomoc! Pomoc!
Jsem ve svým živlu, páni.
[Brown] Pomoc!
[zpěv z pódia pokračuje]
[zpěv z pódia a hlučení davu]
Hej!
Vyhráváte?
Jak se vede?
[zpěvavě] Dobrý den. Dobrý den. Ahoj, jak je?
Bam. Psalas mi?
Mabel, jo, jasně.
Jo, řek ti Joe, že všechno můžeš platit tou kartou?
Už s ní platím všechno.
- Nevěděla jsem to. Zdravím. - Mabel, ale ať to nepřeženeš.
- Jo, copak je, holka? Pořád mi píšeš. - Sedni a buď zticha.
Prostě zavři zobák a poslouchej.
- Poslyš, co… co mám poslouchat? - Pšššt!
- Můžeme hrát dál. - Ne, nezůstanu.
A už mi, prosím tě, přestaň volat.
Jasně, jak jsem řekl, i když se rozvádíme,
pro tvoje děti udělám, co jsem slíbil.
Až B.J. půjde na vysokou, dostane milion.
B.J.? Ať si ho nebere…
Tvá dcera dostane milion, až se vdá. Ale musíš s tím přestat.
Jo, nemáme smlouvu a nedám ti ani cent.
- Peníze jsou pro děti. - Žádná novinka.
Ve svěřenském fondu, aby je neutratily hned.
- Okamžik prosím. - Děti miluju.
- Ne, počkejte. - Mabel.
[napínavá hudba]
- Já vás znám. - Jo. Nejsi Debrah manžel?
- Dennis. - [Bam] No jo. Ten pracháč.
[Madea] Dennis.
- [Madea] Dennis. - [Bam] Ten pracháč.
Jo, přesně tak. Vy dva, že se rozvádíte?
To ano.
A nemají smlouvu.
Slyšelas to? Já taky.
A neříkal jsi taky, že jejím dětem dáš prachy na jejich svatbu a na školu?
Jo. Zajistím je.
Chceš je zajistit, i když se rozvádíte. To je milé.
Zatracená škoda.
- Jo. - Proto na ni tlačí, aby se vdala.
Víš co? Kde je teď? Jdeme.
- Půjdeme ji najít. - Počkej, zrovna vyhrávám, Mabel.
[žena] Měla bych tu být.
[Zavier] Měla bys? To ne. Nikdo tě nepozval.
[žena] Nejsem pozvaná?
[hraje melancholická hudba]
[nesrozumitelná hádka]
- Ne. Ne. - Jo.
[hudba utichá]
- Já jsem potomek Kryštofa Kolumba. - [hluk klubu]
Vlastně jsem jeho prapradědečkovi řek, jak objevit Bahamy.
Všichni jste tu díky mně.
- [z reproduktorů hraje „Salt Shaker“] - [hluk klubu]
Tati.
Hele, nevotravuj.
Nevidíš, že mám dámskou společnost?
Přeskočilo ti?
Hele, tati, tati, já…
Vo co de? Víš, jak je těžký pro někoho v mým věku balit tyhle dámy?
Víš, kolik peněz jsem musel vy…
O čem to mluvíš?
Víš, kolik peněz jsem prohrál v kasinu? Nevyhrál jsem nic.
Je to nutný. Já viděl Zaviera na schodech, jak mluví se ženou. A hádali se.
Tohle není jen tak. Chci s ním mluvit. Jdeme.
Jak to souvisí se mnou?
Odveď si taky nějakou buchtu. Jseš snad práskač?
Honem, teď jsou tam dole.
Víš co? Zůstaň v tomhle blázinci. Prostě to půjdu říct. Řeknu to Madee.
Ne, nedělej to. Proč bys to říkal Madee?
Vezmem to zadem. Honem. Tak dělej.
Počkej. Vydrž. Jdeš zadem? Dobře, budu tam hned.
Zůstaň tu. Drž mi místo.
Zbožňuj mě. Klaň se mi. [smích]
S dovolením. Nechte krále jít.
Nechte krále. Nechte krále… Hej, někdo mě štípe.
Pokračuj. Koleduješ si.
Dobře, a co chceš slyšet? My si nemáme co říct.
Vláčíš mě sem zadním vchodem. Do čeho jsi mě to navezl, hochu?
Nemusíme jít do mého pokoje.
Vidíš? Já to říkal. Vidíš. Nevěrník.
- Cože? - Jo, já vím, vo co tady jde.
- Říkal jsem to. - Ne. Tak to není.
- Není to… - Nesnaž se nás oblbnout.
Řekla, že chce jít na pokoj. Slyšel jsem ji.
Už mi rozumíš?
Ne, ne, vím přesně, vo co tady de. V pohodě.
[Joe] Poslyš, dám ti malou radu.
Musíš držet ptáka na uzdě.
Nemůžeš před tátou nevěsty klátit kdejakou děvku.
Co je to s tebou? Jenom si tady zbytečně koleduješ o průšvih.
Ale, sakra. [smích] Chápu, chápu tě, bejku.
No jo, vojel bych ji taky.
Tiffany, nechoď tam.
- Chci vědět, jestli drží slovo. - Dobře.
Co? Co se děje?
Přesně tak. Jdeme tam.
- Ani nevím, proč to dělají. O co kráčí? - Tady jsou, tady.
Nechtěl jsem ti to říkat, ale zrovna…
jdu kolem, hledím si svýho
a vidím, jak se s ní hádá. Říkali, že půjdou na pokoj
a vyříkají si to tam, a takový ty řeči.
Má s ní poměr, vím to.
Ahoj.
- Mabel, hele. Jo - Ona mi řekla ahoj?
Nevím, jestli se mi to líbí. Nezdravím coury.
Ó, Mabel. Koukni na ni. Vypadá starší než já.
Bam, no tak, sakra, ty jsi zhulená.
Vymejšlíš vtipný fóry, ale to těžko, Bam, nevypadá starší.
Sklapni, Joe červenáčku.
Je v těch nejlepších letech, tak akorát. [smích]
Dennisi? Co tady děláš?
Něco řeknu. Ne, řekni to ty.
A když ne ty, tak já. Tiff, něco řeknu.
Důvod, proč tak naléhá, aby ses vdala, je ten,
že se s ním rozvádí a nemá žádnou smlouvu.
A on řekl, že ti dá milion dolarů a pak bratrovi,
až půjde na vysokou, a tobě, až se vdáš.
- A mně milion dolarů. Já to zjistila. - Bam. To nikdo neřekl, kuš.
On, Bam, on nikomu nedá milion dolarů.
Až na ten milion dolarů pro mě.
To je důvod, proč to dělá. Důvod, proč na tebe tlačí.
A ty už sis vybrala šaty a všechny ty svoje serepetičky.
To je hrozný.
Debrah, měla by ses stydět. Nezměnila ses.
Vážně, mami?
- Dobře, dobře, počkat. Počkat. - [povzdech]
Zlato, jde mi o tebe.
J-já, ano, já vím. Zanedbávám tebe i bratra.
Já se nechtěla rozvést, ale on se tak rozhodl.
Ale já… zlato, šlo mi o tebe, přísahám.
- Přísahám. - Nemám pocit, že by ti šlo o mě.
Já vím, mrzí mě to. Já…
Chtěla jsem ti všechno vynahradit.
Jo, i mě to mrzí.
Vy všichni, dejte mi pokoj. Svatba se ruší.
- Počkat, ne. Tiffany. - Tiffany, Stůj.
Tiffany. Tiffany!
Vidíš, Debrah?
Skvělý, Debrah. Jo, opravdu skvělý.
- Skvělá práce. - [Bam] Gratuluju. Gratuluju.
Jo. Zklamala jsi ji.
Asi půjdu najít svou dceru a uhasit požár, jako to dělám vždycky.
- Chtěla jsem to napravit, Briane. - Už je pozdě to napravit.
Chtěla jsem to napravit.
Peníze to nespraví, Madeo.
To jsou kecy. Říká se, že štěstí si nekoupíš. Ale já bych to prubla.
Dej mi milion. [smích]
Já ti ukážu štěstí.
Jo, přesně tak.
[Madea] Dej mi milion. Dej sem ty prachy.
[Bam] Za milion dolarů si štěstí nekoupíš.
Takže jsme na to zbyli jen já a vy dvě.
Sešli jsme se tady spolu.
Myslím, že Pán to chtěl.
A… vím, že jste na prachy.
A já vyhrál spoustu prachů.
Jestli chcete mít dva dolary 82 centů na hodinu
za natřásání,
tak pojďte za mnou.
Pomrdnej čeká, roštěnky.
[klepání na dveře]
Co?
Jen si chci promluvit.
Chtěl jsem to probrat jako chlap s chlapem, ale očividně jsi jen pako.
Jasný? Ubožák.
A já jsem rád, že to zjistila teď, než sis ji vzal.
Ještě může být šťastná.
Zaprvé, nejsem pako.
A zadruhý, s nikým nebude šťastnější než se mnou.
Jo, jo. Jo.
Která může být šťastná s nevěrníkem?
Jo, jasně. Vypadni pryč.
Ten pokoj platím já, nikam nejdu.
Tak dost.
Oba dva.
Opovaž se.
Jen se klidně vztekej.
- Opravdu. - Chci vám něco říct.
- [Zavier] Kajo. - Víte co? Nestojím o tohle drama.
Zůstaňte.
Tohle je můj syn.
- Proč mi všechno zkazíš? - Nech mě mluvit.
On miluje vaši dceru. Chápete?
Miluje ji tak moc, že mě ani nepozval, protože se za mě prý stydí.
Víš co? Tohle je zbytečný.
Ne, není. I když to vím, stejně jsem tady.
Končím.
Ne, na to zapomeň.
Je to hodný kluk.
Já vím, že z něj nevyrostl právník jako vy, Briane.
Ale můj syn je skvělý kluk.
A řekl mi o tom, jak jste ho odsuzoval a shazoval,
než jste ho vůbec poznal.
Nebyly s ním potíže.
Ne, odjakživa sekal dobrotu.
Já nebyla typ matky, co peče a stará se o něj.
Prošel si mnoha dětskými domovy a tak dál.
Já se snažila.
Měla jsem potíže.
Proto se sblížil s vaší dcerou.
Kvůli mým problémům a problémům její matky.
Je mi líto, že neměl otcovský vzor ve svém životě.
Ale on je hodný kluk.
Synku, promiň, kazím ti to.
Jo, jako vždy.
Víš co? Já jdu.
[hraje zádumčivá hudba]
Ahoj, Tiff.
- Ahoj, zlato. - Á, Tiff.
- [heknutí Madey] - [Bam] Jsi v pořádku?
- Ne. - [Bam] Nejsi?
Víš, že není v pořádku.
Ticho. Nehodlám vysedávat v hale v pyžamu. Sklapni.
[nádech] Řekněte mi, jak můžu být tak hloupá?
Moje máma vždycky dělala tyhle věci, už když jsem byla dítě.
A Zavierova se k němu chová úplně stejně. Dělá mu to samý.
Dobrý Bože.
Já už chci jet domů.
Tvýho tátu to potěší, protože ho to stojí spoustu peněz
a plat prokurátora není žádný terno.
- Ale já ho miluju. - [Madea] Miluješ?
- Jo. - Milovat není hloupé.
Je mi fuk, je mi fuk, jestli tě vodil za nos,
když ho ze srdce miluješ, to není hloupé. Láska. Dožene ho to.
- Jen miluj dál. Rozumíš? - Jo.
A nech si od dalších lámat srdce zas a znova.
Nepřestávej. Nenech se nikým změnit, nepřestaň.
Nech si dál lámat srdce a narazíš na kardiochirurga.
Prostě miluj dál. Nevzdávej to.
[Cora] Přesně tak.
No, já ho opravdu miluju.
[Madea] Vskutku.
A máma mě tak nutila do svatby.
- A teď už vím proč. - [Madea] Drsné.
- Přichází máma. - Jo, vidím, už jde.
- Ó, jde pomalu. Tíží ji vina. - Vidím. Vidím ji.
Nechci ji teď vidět.
Zlato, nic nepřejde, dokud se tomu nepostavíš čelem.
Občas musíš otevřít svou náruč a přijmout všechno,
co se na tebe řítí. Rozumíš?
To je pravda.
Zvlášť když je to rodič.
- Musíš říct, co cítíš. - [Cora] Jo.
Teď nech mluvit ji.
Tiffany, myslím to vážně.
[hraje jemná hudba]
Šlo o tebe, zlato.
O tvé dobro.
Když mi to nabídl,
prostě jsem si řekla, že konečně můžu udělat
něco skvělého pro své děti.
Debrah, co je s tebou? Tohle pro svou dceru neděláš ty.
- Tohle pro ni dělá on. - [Bam] Přesně.
Já vím.
Nebylo by to všechno skvělý?
Hm. Milion dolarů, zlato.
- Já bych to brala, ale ona má na víc. - Mabel. Kdepak je?
- [Madea] Jasně. - [Bam] Jdu si pro něj.
- Pšššt! - Co?
- Coro, ticho, sakra. Mluvíme, ticho. - Ten milion. Hodí se. Hodí se.
Za tohle jsem bojovala.
Když chce opustit mě, ať si jde.
[Madea] To jo.
[vzlyknutí] Jediné, na čem mi záleží, je tvoje štěstí.
Když jsi potkala Zaviera,
hned jsem věděla, že vám to spolu bude klapat.
Udělala jsem chybu.
- [Bam] To jo. - [Madea] Chyba, chyba.
A moc mě to mrzí.
[Madea] Mělo by.
Vím, že jsem to všechno zvorala.
- Jo. - Jo.
[Cora] Počkat.
Hned ráno odletím domů, ano?
- Měla by. - Měla by.
Co? Neblázněte.
[Madea] Potřebuješ nakopat zadek.
A okamžitě.
- Přesně. Chudák holka. - [Cora] Hej, nechte toho.
- Zamkni dveře. - Nechte toho.
- Je to její vina. Sklapni. - Kuš. Skvělý.
[Cora] Ty sklapni.
Ale zlato, musíš vědět, jak moc mě to mrzí.
Mami, mám tě ráda,
ale tohle už je hrozně moc.
- Je toho moc, mami. - Já vím, zlato. Já vím.
Ne, mami, dost. Prosím, prosím, dost.
Stačilo mi, aby ses tu ukázala.
- Hm. - Hm.
Vůbec nešlo o peníze.
[Bam] Dobře.
To je moc dobře.
- [Bam] Ano. - Jenom jsem po tobě chtěla,
abys stála při mně.
A slibuju, zlato, že když mi dáš ještě příležitost,
naučím se to, zlato.
- Mami, mami. To je… Ne. - Budu stát při tobě. Slibuju.
Tohle je moc. Nejdřív mi zahne on, a teď tohle? Já musím na vzduch.
[Madea] Tiffany, počkej chvíli.
Uvidíme se zítra.
- Omlouvám se. - Ó.
Debrah, zasloužíš si facku, hned!
[hluk ulice]
[Brian] Tak hele.
Ochraňuju svou dceru celý život.
A když jsem tě s ní viděl, mé největší obavy se zhmotnily.
Jako prokurátor vídám spoustu mladejch černochů, jako jseš ty.
Takže nás soudíš?
Nesoudím.
[hraje jemná hudba]
Já dávám šance.
A občas mě překvapí, že se někteří vážně
chopí šance a změní život k lepšímu.
Řeknu to takhle. Já nejsem hlupák.
Vím, jaké to je být mladý a černý v tomhle světě.
Já chápu. Být souzen podle vlasů, vizáže, vzhledu. To vše chápu.
A protože to chápu, tak můžu říct, že mě mrzí,
že jsem tě soudil.
Jo, fajn.
A jestli chceš dělat drahoty, budu je dělat taky.
Na rovinu, stále nechci, aby sis vzal mou dceru, vůbec.
Jsem přesvědčený, že má na víc.
Možná se mýlím. Nemyslím si to, ale třeba.
Co teď?
Vyveď mě z omylu.
[jemná hudba pokračuje]
Nedlužím ti nic.
Á, ne. To ne. Jsi můj dlužník.
Dlužník?
Můj dlužník. Jo, takže jestli ti mám dnes dát ruku svojí dcery,
dlužíš mi odpovědi na každou moji otázku.
Jedině tak ti ji dám.
Je můj poklad.
Co ti říct?
Že mám firmičku na autoskla?
Že jsem dealoval?
To, že mýho bratra zabili
přímo přede mnou?
Tak jsem s tím seknul.
Začal rapovat. Ale to nikam nevede.
Potkal tvou dceru.
Zachránila mě.
Povzbuzuje mě. S ní jsem na správný cestě.
Nebo chceš vědět, že tvůj syn mi pomáhá s maturou
a tvá dcera věří, že můžu na vysokou?
To tě zajímá? Co?
To je plán.
Já neměl nikoho. Jasný?
Ženu, která by tohle udělala pro mě.
Miluju Tiffany. Z celého srdce. A neublížil bych jí.
A nikdo jí neublíží. Jasný? Tak…
Takovej jsem.
Opravdu?
Jo, vážně.
- [hraje dojemná hudba] - [zajíknutí]
Miluju tě.
- Chceš si mě vzít? - Ó, z celého srdce. [smích]
[Tiffanin smích]
Pane?
Pane? Jsem pán, tak jo. To je lepší.
Žádám vás o ruku vaší dcery.
[hudba utichá]
Dobře.
- Jdeme. - Díky, tati.
[hraje pohodová hudba]
[hudba končí]
[ruch hotelu]
Z toho chození po hotelu jsem celá urvaná.
Kam teď jdeš?
- Cože? - Kam to jdeš?
Jdu na svatbu, kam nejsi pozvaná.
- Tak se bude vdávat? - [Madea] Ano.
Ne díky tobě.
Jdeme, dělej. Jdeme.
- [Madea] Jdeme. - Jistě nestojí o to, abych tam byla.
Pojď na tu svatbu. Lezeš mi na nervy.
Asi ti brzy jednu fláknu, jestli nepohneš zadkem.
No, tak mazej. Hned.
Dobře, dobře, dobře, dobře.
[hraje okouzlující hudba]
Že je překrásná?
Jo. Jako ze svatebního dortu, co?
[heknutí Bam]
[Joe] Snad nebrečíš.
Vole, nebreč kvůli svatbě.
Je to krásná věc.
Coro, mlč.
Tak se vdej. Znič si život.
Nejhorší rozhodnutí, cár papíru.
Dnes jsme se sešli, abychom…
Vypadáš jako pyšný táta.
To jsem. Ale můžeme přejít k té části, kdy řekne ano a políbí se?
Bez toho okolo. Pardon.
Co to je s tebou? Sklapni a neruš. Chtějí se vzít.
Jo, ať už políbí nevěstu. My jsme grogy.
Dobře. Polibte nevěstu.
- [výskot, jásot] - [hraje jemná hudba]
Gratuluju vám!
[Madea] Překrásné. Překrásné.
Překrásné. Krásné.
- Konec svatby. Odchod. Jdeme. - Chci domů. Do Atlanty. Tak jdeme.
Jděte balit. Gratulace. Tak jdeme.
Nedokončili polibek.
- [Brian] Honem, jdeme, jdeme. - [Bam] Panebože.
Zde je váš účet.
Můj co?
Váš účet.
- Tohle je…? - Váš účet.
- Tohle celé je účet? - Ano je.
[Madea] To bude drahý.
To je štos.
- Bože, smiluj se, to je účet. - To je bichle.
[Madea] To je seznam.
- [Brown] Jo, to teda. - [Bam] To je bichle.
To nezaplatí debetní kartou.
Útrata čtyřicet tři tisíc dolarů v kasinu?
Kdo rozfofroval ty prachy v kasinu?
Mabel, ty jsi rozfofrovala prachy v kasinu?
Mejch pět táců v žetonech.
Má jen 20 dolarů. Žádný strach.
Utratils 9 000 dolarů za porno?
Kvůli tý holce, co pozvali, jsem musel zkouknout všechno.
[cinknutí kasy]
[hekání]
Tobogán třiaosmdesátkrát?
- [Brown] Já tam nechci! [křik] - [B.J.] Počkat. Pan Browne.
- Kolik že? Pětkrát jste jel vy. - Ne.
Ne, já ne.
Kdo z vás projedl čtrnáct tisíc dolarů z minibaru?
Briane, já občas sezobla nějakou drobnost.
- [Brown] Ó! - [Bam] A další?
[Cora] To vypadá opravdu draze.
- To je jedno. - Proč?
Nechali jsme to na kartě.
Jídlo pro vás. Jídlo pro vás. Jídlo pro vás.
Chci celou sadu. Vánoční dárky.
Potřebuju jich 15.
- [Brown] Na kartu. Na kartu. - Chtěla bych ty brýle.
Ještě tohle, na pokoj.
- Na kartu. Na kartu. - [hlasitě] Kolik chcete?
- [hlasitě] Kolik? - Proč křičíte?
[hlasitě] Kolik za tohle?
Na kartu. Na kartu.
[Brown] Držte mě!
Na kartu. Na kartu.
Dělej, kluku.
- Počkat, počkat. Dobře. - Na kartu. Na kartu.
Coro, nech ho být. Taky ti to nešlo.
[Brown] Jsem boháč!
Na kartu. Na kartu.
- Vážně mi to zaplatil? - Na kartu.
Jo. Mám chuť natočit jedno video.
- Já jsem tu kapitán a pluju na Bahamách. - Na kartu.
- Rozjíždím to na lodi, všichni mi závidí. - Na kartu.
- Úú, baby! - Na kartu.
Na kartu!
Je v pohodě?
Na kartu. Na kartu. [s ozvěnou] Na kartu.
- [výkřiky] - Pozor!
Pane.
- [halas v pozadí] - Já počkám v autě.
[Cora] Je to první pomoc.
[Brown] Nepředstírá to?
- [žena] To je hrůza. - Já jdu. Koukněte na něj.
- Kam jdeš? Pomoz nám. - Vstávej, Briane.
- [Cora] No tak, Tiff. Pomoz tátovi. - [Bam] Briane, prosím, vstaň.
[Cora] Panebože.
- [Brown] Šlápni na něj! - Vidím, že dýchá.
Když ho kopneš do koulí, probere ho to.
- Aspoň, že dýchá. - Říká se to.
Uhni, nakopnu ho do nich. Bacha, nakopnu ho do nich.
Bude v pořádku.
STO DOLARŮ
[hudba vrcholí a pak utichá]
[hraje „I'm a Bahamian (That's What I Like)“]
[konec písně]
[hraje rozmarná hudba]
[hudba utichá]
[hraje dojímavá hudba]
[hudba utichá]
[hraje jemná hudba]
[hudba utichá]
[hraje funková hudba]
[hudba utichá]