Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
QUAN LES PECES ENCAIXEN
He rebut el teu missatge i, sí, tenies raó.
Em vaig passar tota la nit intentant reparar el CAN.
El cablatge està bé, però alguna cosa no funciona.
És com si no volgués que la reparés.
Al contrari que nosaltres, al cotxe li costa comunicar-se.
Però, com deus suposar després de tants mesos,
abans em moro que em rendeixo.
El teu amic de l'altra banda.
O potser com un...
És l'eix de transmissió.
Segura? Perquè potser és més...
No, n'estic segura. Ho acabo de veure.
Cal canviar la junta homocinètica. És senzill.
Em parles en un idioma que no entenc, com els altres.
Et donaré les claus i ja.
És una junta que s'asseca amb el temps i el sobreús.
L'entenc.
Què farem avui?
Tocar l'eix de transmissió i un canvi d'oli, gratuït.
Gràcies.
Sra. Novak, em va ensenyar a fraccionar decibels.
- Així l'hi agraeixo. - No pots fraccionar decibels.
Em quedo les claus i la deixo en les capaces mans de l'Izzy.
Quanta raó. Quines ungles!
Nena, me les he fetes jo.
Tant de bo tingués temps per això.
- No les miris. Són desastroses. - Ara té temps.
Para-xocs a punt.
Entesos. La senyora del serrell vol que li rotem els pneumàtics.
Sí, així.
Noves juntes homocinètiques en menys de dues hores.
Al moment just. Ja hem acabat.
Sou uns genis.
Quina idea aprofitar l'estona per cuidar-me. No en tinc mai temps.
I pensar que fa anys que ho podria estar fent.
- Puc demanar la pròxima cita ara? - D'ungles?
En realitat, no ho fem.
Si canvies d'opinió, avisa'm. Tornaré.
Potser portaria el cotxe tan sovint com deuria.
Canvi d'oli cada sis mesos.
Recordi: oli d'oliva a les cutícules.
Sí.
Què? També et puc fer les ungles, si vols.
Una altra clienta feliç.
Kam, et demanen.
Dos minuts.
Déu meu. D'on treus aquests paios?
Del bar, on va la gent.
Anem-hi juntes. Potser té un germà.
- Izzy, ajuda'm. - O germana.
Kam, crec que la Charlie vol que deixis de dir-li la veritat.
La meva feina ha acabat. Adeu.
La Marge és la meva única amiga.
La Marge no et farà que saltin espurnes...
- T'acomiado. - M'acomiades?
Així, no cal matinar?
- No ho faré. - No.
No matinaré, entesos. T'estimo. Adeu, cap.
Serà possible...
La Marge
abans pertanyia als Àngels de l'Infern.
Mon pare era un dels paios més durs d'Oakland.
Marge, aviat tornaràs a la carretera.
Segurament, no hauria estalviat durant tants anys per comprar-la al veí
si la seva filla adolescent no l'hagués burxat cada dia perquè ho fes.
Havia de ser el nostre projecte.
Una prova final de tot el que havíem après junts.
Quan reparo la Marge, el sento més a prop.
Com si encara fos aquí.
Ell ho podia reparar tot.
Ara intento que torni a la carretera, on pertany,
i acabar el que vam començar.
Ton pare sembla un tio increïble.
Somiar en aquest viatge t'ajuda a superar els reptes de la restauració?
Si no fos per aquest somni, no podria acabar la resta de trencaaigües.
M'has parlat molt de la Marge, però encara no l'he vista.
Com algú altre que conec.
Ja coneixes les regles: ni noms ni fotos, només cotxes.
Molt bé...
I què et sembla noms i fotos només dels cotxes?
Et presento la Diane.
Fem una carrera?
És preciosa.
És el primer cop que un tio d'internet m'envia una foto que volia veure.
Charlie.
Enamorar-te d'algú d'un fòrum de cotxes friqui
per a molts, no per a tothom, bé, per a la majoria, és...
un crit d'auxili.
Kam, quant fa que em coneixes? M'he enamorat mai?
Nou meravellosos anys de la meva vida.
I no.
Sense comptar el Mustang de 1966.
No et pots fiar de la gent. Dels cotxes, sí.
No es mouen d'on els deixes.
I, si hi ha un problema, els repares.
O'Malley, que cruel.
No sé ni com es diu.
No saps com es diu?
Podria ser qualsevol?
Podria ser...
- Ei, Sammy! - Kam!
- Tens Reddit? Saps què és? - Calla.
Sé algunes coses.
Era broma.
Com ara...
que viu a Nob Hill, li encanten els cotxes clàssics,
odia la seva feina d'oficina i vol revolucionar la renovació de cotxes.
Per què rius?
Perquè sembla un senyor de 80 anys subscrit a una revista de mecànica.
L'ignoraràs? Potser no li queda gaire temps.
M'arriscaré.
Només dic que vagis amb compte, perquè no saps qui és.
Podria ser qualsevol. Et podria estar enganyant.
Et prometo que aniré amb compte.
Ara, fes el favor de callar.
A més, li he dit que no estic llesta per coneixe'l.
El que tu diguis...
MonetaGreixosa.
De debò?
M'estàs tapant amb el cos. Et penses que no et veuré?
T'estic veient.
Pau i tranquil·litat mentre faig això.
Ets ridícula.
Torna a la feina.
Això és un lloc de treball.
Vinga, va.
Perdó, no volia desaparèixer anit.
Em vaig adormir, però m'interessa saber si ho vas fer funcionar.
Encara no em crec que vulguis posar un motor elèctric en un Bronco.
T'haurien de tancar en un manicomi.
Somio en obrir un taller de restauració de cotxes clàssics:
Autos Renascuts.
I treballaré amb clients excèntrics,
alguns tan bojos com tu.
No hi ha novetats.
Els sensors de temperatura em tornen a tocar els nassos.
Quan no funcionen bé,
el cotxe pensa que fa massa calor o fred per arrencar.
Ho he tornat a reajustar tot.
Si això no funciona, tornaré a la casella de sortida.
Mon pare deia que les dones són millors mecàniques
perquè tenen la sensibilitat
de tractar aquestes bèsties com unes belleses.
Prova de tractar-la com una senyoreta.
Parla amb ella.
Digues-li com et sents.
Si és que ho saps fer, és clar.
Mira, sé que hem tingut moments complicats.
Perdona si t'he ferit els sentiments.
Només soc un home assegut al seu cotxe...
demanant-li que l'estimi.
Va, nena.
Així m'agrada.
Molt bé.
És agradable tenir algú amb qui poder obrir-me,
encara que no ens coneguem.
Que tinguis un bon dia a l'altra banda.
Com veureu,
els nostres beneficis han augmentat un 10 % els darrers cinc trimestres.
Nigella.
Tenim tres nous locals que obriran aviat.
Sam, tu aniràs a Orlando.
Entesos.
Trev, tu gestionaràs Denver.
Denver?
Em sap greu, però no sé si podré.
La meva dona acaba d'obrir una cafeteria.
No, o sigui... Si us plau... Potser podríem...
Nigella, tinc pilates d'aquí a deu minuts. Podríem avançar?
Paul! En Paul gestionarà Denver.
Molt bé.
Agraeixo la lleialtat, Patrick.
És un honor, senyor, sí.
I, finalment, enviarem...
Ho vull anunciar jo.
Estrella,
travessaràs el pont.
A Oakland?
Entesos.
Inauguro el nou local, faig que rutlli i el passo a un encarregat local.
Pim, pam i fora.
Hem rebut un missatge. Ubicacions s'ha equivocat.
Sembla que el local d'Oakland està just davant d'O'Malley's.
Un combat cos a cos.
Te'n pots fer càrrec.
És un negociet familiar, oi?
O'Malley's té llaços amb la comunitat.
I, segurament, uns preus poc competitius.
La imatge pot ser un problema.
La imatge, és clar.
Coneixeu la història de l'hamburgueseria davant del primer McDonald's?
Jo tampoc.
Per això és l'estrella.
Quan vaig descobrir en Beau,
treballava sota cotxes a Fresno, però...
les seves idees de màrqueting
van acabar amb tots els tallers propers.
Va ser preciós.
Potser va crear atur,
però era Fresno, així que qui sap.
Sabeu què m'agrada d'aquesta casa?
Que som una família.
Tots vosaltres.
El que hem acomiadat no. No em queia bé.
Som una família.
I ara, inclinem els caps per resar.
Doneu saviesa a aquesta família
per debilitar i destruir la nostra competència.
- Amén. - Amén.
Se'l veia molt prim.
Molt prim.
Em sentia prim.
Ei.
Vaja...
Algú està de bon humor.
Ahir vaig fer progressos amb la Marge.
La Marge, ja, avorrit.
La Marge és especial per a mi.
Especial? Sí, ho sé.
Qualsevol cotxe amb càmera t'avorreix.
Kam, alguns preferim els reptes.
Antipàtica.
Ei.
Hauríeu de sortir a veure això.
Un moment, Iz.
No pot esperar.
És el local d'enfront.
- El Palau de les Joguines? - Han deixat en llibertat en Bob?
És pitjor.
En Bob s'emprenyarà.
- És Miller Boys? - Sí.
No pot ser.
Mon pare va obrir el taller l'any 88.
En Charlie sènior el va construir
sobre els principis de lleialtat, comunitat i esforç.
Aquests mitjamerdes funcionen amb avarícia corporativa.
Mai coneixeràs un Miller a Miller Boys.
Som O'Malley's.
Jo soc la Charlie O'Malley.
Punt.
Em van criar en aquest garatge.
Jugava amb claus angleses en lloc de Barbies.
I volen venir i robar-nos el negoci de la nostra pròpia comunitat?
Que ho provin.
Són nostres.
- Qui? - Els clients.
És clar.
- Què té Miller Boys que nosaltres no? - No res.
Gràcies.
A banda de ser una marca coneguda nacionalment.
I tenir les peces més barates,
subministraments a l'engròs, relacions amb distribuïdores
i, bàsicament, controlar el mercat.
Ets la Wikipedia.
Jo tenia una idea.
Si acceptes suggeriments.
Si és millor que resar, m'hi apunto.
És millor que resar.
Hòstia, Izzy.
- 200.000 seguidors? - No n'hi ha per a tant.
Com m'afegeixes?
No ho sé, però està rebent molt de suport.
A la gent li agrada, saps?
I volia parlar amb tu sobre...
bé, afegir al vestíbul una zona per fer les ungles.
O sigui, aquest lloc és, literalment, un balneari per a cotxes.
Així que té sentit: tu amanyagues els cotxes i jo, els clients.
Com la Sra. Novak, que, si no, no hauria tingut temps.
Estava emocionada. Em deia...
- "No ho hauria pogut fer." - Ho sé.
Estava molt contenta.
Iz, no estic preocupada.
- D'acord. - Ho semblo?
Perquè no ho estic. No estic gens preocupada. Gens ni mica.
Està preocupada.
Ho necessitava.
Estic preparant un nou local a Oakland.
Pensava visitar en Jordan i prendre alguna cosa amb ell.
El vols conèixer?
Hola?
Què penses d'Oakland?
Merda, he de respondre.
Saps què passa? Que Oakland no m'acaba de fer.
És que...
Però passa-t'ho bé.
Molt bé, fins aviat.
Adeu.
Vinc de seguida. Un moment.
M'agafaràs a quarts de quatre, oi?
Si té hora, no s'amoïni.
Si no, hi ha llista d'espera. L'agafo de seguida...
No passa res, que passi ella.
No sé per què ho diu.
- Vaig... Vaig a prendre l'aire. - Entesos.
Merda. Em sap greu.
No, gràcies.
- Molt millor. Passa. - Hola.
- Com estàs? - Per què estàs sol?
I la senyora llimonada?
Es diu Lola i no ho sé.
Està automatitzant el país o alguna cosa així.
"Automatitzant el país"? No sé què vol dir això.
Et puc ser sincer?
Què és aquesta no relació o situationship que teniu?
Ara vaig molt atrafegat, saps?
I ens ho passem bé. Ves a regar les plantes.
- Entesos. - No t'hi fiquis.
Les meves plantes!
De totes maneres...
et volia parlar d'una noia amb qui xatejo al fòrum de Broncos.
Tio...
Ja sé que no soc qui per jutjar.
He estat amb molts tios de qui ni en conec la cara ni els noms.
Podrien ser de Protecció de Testimonis.
Molt bé, però què faig?
Li demano el número? Li envio un missatge?
No, envia-li un senyal de fum.
Demana-li sortir!
Això, no.
He d'anar a veure el nou local. M'acompanyes?
Tinc hora per a la manicura...
Mira'm les mans!
Hi vaig a quarts de quatre. Podem menjar alguna cosa després.
Molt bé.
- Fins ara. - Fins després. Ciao.
És el noi de l'altra nit?
És un altre que tinc en rotació.
També està potent.
Char, quan va ser l'últim cop que vas tenir una cita de debò?
Crec que han canviat moltes coses des de llavors.
Saps què és el bomber brut?
No en té ni idea.
Ni li sona.
Charlie, és quan un noi t'agafa i et carrega a l'espatlla.
Sexi, oi?
I agafa una mànega qualsevol.
Seria com... Tenim una mànega?
- No, atura't. - T'ho puc ensenyar.
- Para. - No ho vols saber?
- Ja estàs? - La Wi-Fi és una merda.
- És el meu mòbil? - Sí.
T'estic creant un perfil a Tinder.
- Serà possible... - Quin és el teu color preferit?
- No cal que l'utilitzis. - Quan m'ha preocupat lligar?
Mai, i aquest és el problema.
Però ja t'has enamorat d'algú per internet.
És el mateix. És una mica diferent.
- És una forma de tornar a cavalcar. - Sí, senyora. Quanta raó.
Seràs porca.
És el teu ciberxicot?
Imagina't que poguessis veure'l.
Amb els ulls.
Increïble.
Estirar la mà i tocar-lo.
I ara. Torna-ho a fer.
- T'agrada? Molt bé. - Sí, m'agrada.
Què està passant?
Charlie, no et passarà res d'emocionant
si sempre t'amagues al garatge de ton pare.
- Estàs de broma, oi? - No.
Noies.
Que estic bé.
Soc feliç.
- I la Marge és molt bona companya. - No...
- No, "la Marge és molt bona companya." - El coi de Marge!
- És cert. És meravellosa. - Saps què?
T'agafaré la mà mentre t'ho dic:
la Marge no compta.
No compta. Saps què compta?
Aquest paio, que és real, i de vegades és el meu xicot.
Té un contacte d'un esdeveniment de cotxes de luxe
i diu que ens podria posar un estand.
Mare meva: gent amb cotxes.
Gent amb cotxes i diners.
Mare meva...
I els convencerem perquè ens donin els diners.
I potser hi ha algun solter.
Bona idea, noies.
- De debò? - Sí.
- De debò? - Per què no?
Ens havíem preparat per si t'hi negaves.
Oblida el discurs. Hi anirem i els ensenyarem els nostres...
recursos.
Com ara...
com de bé canvies rodes.
Ja ha arribat el següent client. Marxo.
- Serà genial, una gran oportunitat. - Molt divertit.
- Veus el color? - El d'allà?
Sí, exactament. Canviaria aquest oli i ho torno a posar.
Entesos. Moltes gràcies per ensenyar-m'ho tot.
Mon pare no pensa deixar-me el cotxe fins que no sàpiga fer-ho sola.
Quan vulguis. Saps que faig tot això per ton pare, oi?
Què?
Que quedi entre tu i jo.
- Gràcies, Charlie. - No es mereixen.
És maco, això.
Meitat saló de manicures, meitat taller, meitat escola?
Sí, podríem dir-ho així.
En què et puc servir?
Et donaria la mà, però...
No passa res.
Soc en Beau.
Entenc... que el taller és teu?
Sí, efectivament. Mantinc viu el somni.
Soc la Charlotte. Tothom em diu Charlie.
Doncs encantat de coneixe't, Charlie.
Char! Demana-li el número.
Beau, què puc fer-te... fer per tu?
Déu meu.
Em creuries si et digués que té a veure amb una manicura?
Sí, per aquella porta.
Un amic s'està fent la manicura.
Jo em trobo més còmode en aquesta banda.
Les suspensions estan malament?
Les ròtules estan irrecuperables.
Algú l'ha deixada baldada.
Estàs bé?
T'ha caigut una cosa.
Digues, de qui va ser la idea del saló d'ungles?
Hi ha qui ofereix servei de pintura, però això és nou.
De l'Izzy. Ho feia quan hi havia poca feina,
que sol passar cada cop més.
No sé si ho has vist, però Miller Boys obre un local...
- Miller Boys? - ...just davant.
- Estàs bé? - Sí, és que no ho havia vist.
Miller Boys?
Allò...
Allò és Miller Boys. Som al carrer Market?
Sí.
Quina... coincidència més desafortunada.
Coincidència?
- No, no ho crec. - No?
Un local així obre davant d'un negoci petit com nosaltres?
Sens dubte, és personal.
Entenc per què ho penses.
I bé...
- Beau... - Charlie.
A què et dediques?
T'interessa la mecànica o...?
Sí, m'encanten els cotxes.
M'hi passo hores. És el meu fort.
Fort com un roure.
Sí, és...
Jordan, ja has acabat.
Hola, Beau.
Ja pots pirar?
Doncs, mira, crec que no.
- Diries que s'han eixugat? - No.
- Em falta una mica. - Uns minuts més.
- Segur? - El número.
No havies de regar les plantes?
No hem de regar les plantes. Tenen un sistema automàtic.
- Però hem de veure el... - El local.
- No, el pis. - El pis.
El pis, vol dir el nou pis perquè m'acabo de mudar.
Benvingut al barri.
Ja saps on venir si se t'espatlla el cotxe.
Sí que ho sé.
Bé, hem de marxar per on hem vingut,
però ha estat un plaer coneixe't.
Encaixem les mans.
Bé, doncs, marxem...
Molt bé.
Som aquí pel que necessitis.
El que necessiti el teu cotxe, és clar.
- Ja saps què vull dir. - Sí.
- Et torno la clau... - Sí.
...senyora del taller.
Gràcies, em fa falta.
Fins a una altra.
- No digueu res. - "Soc aquí pel que necessitis."
No tinc paraules.
I com s'ha inclinat? "El greix no em fa nosa."
- Mata'm... - Sou l'un per a l'altre. Que no s'escapi.
No tinc el seu número.
- No! - Reiet!
I bé?
- I bé, què? - Algú està enamorat.
- Deixa de cantar. - Au, t'agrada. És obvi.
- No m'agrada. - Sí que t'agrada.
- Que no. - Que sí. Et conec molt bé.
Accepta-ho. Ho has sentit allà, oi?
- No passava res. - Molt bé, si tu ho dius...
No ha passat res.
Què fem? Ara per què mirem vinils?
- I el nou local? - No, és...
És a prop. Vols aquest?
Ja en tinc dos, i ho saps.
M'estàs distraient. Què passa?
No et distrec. És que...
Som a prop, hi podem anar a peu.
Com de prop?
A prop, és...
- Tu tranquil, però... - D'acord.
Ja hi som.
El Miller Boys!
- Tio. - Sí, ja ho sé.
Continuo treballant en la Diane.
I recorda això: serà la meva primera adepta.
Potser tu seràs la segona.
I la Marge, la tercera.
No toquis el meu cotxe.
Mai has pensat a deixar la feina i arriscar-te?
Cada dia.
I què passa amb la teva idea, Autos Renascuts?
Què és el que et frena?
Desitjaria que dimitir fos una opció.
Potser parlo massa, però...
em vaig fer càrrec d'un negoci familiar
i ara sento la responsabilitat de tirar-lo endavant.
Però no sé si puc continuar.
I, el que és pitjor, no estic segura de voler-ho fer.
Sembla que la Diane i la Marge no són les úniques que necessiten cures.
I, si el Sr. Miller no vol fer això internament amb mi,
llavors, me n'aniré pel meu compte.
No?
- Hola? T'estic parlant. - Sí, no, tens raó. És que...
No entenc que en Miller no continuï amb les línies automatitzades.
Ja, no parlo de la teva feina. Parlo del meu futur.
¿Quan s'adonaran les empreses que eliminar l'error humà
seria millor per a tothom?
No...
Déu meu...
No puc continuar amb això.
Què t'empatolles? Ens ho passem bé, no?
Tu t'ho passes bé i jo també.
Sí, ens ho passem molt bé, però sento que...
- Què? - Necessito més.
Però saps que jo no busco això.
Sí, ho entenc.
No passa res.
Bé, doncs avisa'm si canvies d'opinió.
No puc sentir ni els meus pensaments.
Intento tenir les mans fermes.
Ha de ser una broma.
Sabíem que passaria.
Veure-ho és diferent.
Una parada de frànkfurts?
No, no, no. No ens guanyaran amb frànkfurts.
- Qualsevol pot comprar frànkfurts. - Els venen a tot arreu.
- Què passa? - Beau.
Aquests preus no tenen sentit.
Ja sabeu com va:
trobem el preu més baix de la ciutat i...
- L'abaixem. - ...l'abaixem. Gràcies.
Que la gent s'interessi i, quan O'Malley's tanqui, els apugem.
- Algú va fer un curset d'economia. - Ha tornat a veure The Wire.
Aquell taller són tot ties, no?
És la mansió de la Barbie.
Potser quan els fem tancar les contractem aquí.
- Què trobes? - Recordeu:
no sou només mecànics, sou Miller Boys,
així que guanyeu un 10 % de comissió per venda la primera setmana.
Us agraden els diners, oi?
- Sí. - Doncs somrieu.
I veneu molt. Va, amb mi.
- Una, dues, tres, família! - Família.
- Ben fet.
- Sou uns toros. - Família?
Família, això mateix.
A totes, nois. Podeu amb tot.
O'MALLEY'S TALLER MECÀNIC
- Estàs bé? Si no... - Estic genial.
És que...
- Escombrarem i fregarem demà. - Què?
Veieu el Taurus d'en George Sheffler a l'altra banda?
- Fa anys que treballo en aquell cotxe. - Però ell i el seu cotxe fan fàstic.
- És com si... - Tinc una idea. Fem un beure?
- M'agrada la idea. - Sí.
M'agrada la idea.
M'hi apunto.
Castros m'ha convençut.
- Castros? - Sí.
Va, convido a xopets. Som-hi.
Vine.
- Hola, com estàs? - Hola, què voldran?
- Què vols? - Cervesa.
Que hetero. Un margarita per a mi, si us plau.
Moltes gràcies.
Ja comences?
Què? Està bo. Mira'l. Mira-li els cabells.
Ell li fa cosa.
Però, ja saps, no és...
Què mires?
Ara torno.
Perdó.
Sí, gràcies per jugar.
- Puc provar jo? - Vaja.
- Sí que pots. - Vols ser el següent?
No està fent res.
Del saló d'ungles, oi?
Lladre de claus.
Izzy, quina bona idea.
Tu i en Jordan moleu.
Tècnicament, ets a la meva banda de la badia.
Juguem?
Si no tens por de tornar a perdre...
Ho fem interessant?
Què proposes?
Beure quan l'altre fiqui una bola.
Molt bé.
Si no li agrada...
Recula una mica.
Començaré fort.
Gràcies.
Salut.
Què m'he perdut?
Al teu amic li fotran una pallissa.
Deu dòlars per en Beau.
Vint que el guanyarà de seguida.
Sí, sí.
Trenta que tindran fills preciosos.
- No t'amoïnis, però... - Me'n puc fer càrrec.
Sí.
Ha sortit de la closca.
S'ho estan passant bé.
- Per fi, un rival digne. - Sí.
Què et sembla? Bé?
Sí, bé.
No fotis.
- Torna a beure. - Això ha estat impressionant.
On coi has après a jugar així?
Mon pare treballava fins tard i m'havia de divertir sola.
Ets un sac de sorpreses, Charlie O'Malley.
Demanaré una altra ronda.
Vodka amb gasosa?
Només gasosa.
Només? Sense vodka?
M'has enganyat.
Això no està bé.
Vull la revenja.
Un petó.
Izzy!
Hem de marxar.
Tenim un assumpte.
Nena, quin assumpte?
Aquell assumpte? Oi?
- Totes teniu un assumpte? - Charlie...
Sí, tenim...
- Ho fa sempre. - És superimportant.
- Superimportant. - Em sap greu.
Un assumpte superimportant?
Superimportant.
- Ja. - Sí.
- Hem de marxar. - Me n'he d'anar.
Que vagi bé l'assumpte.
Però això no ha acabat.
Fins a una altra. Brad, oi?
Vaja, vaja, Bradley.
Em deus vint dòlars.
Merda!
No compta.
Sr. Miller...
Sí.
Merda!
Està tort. Porta-me'n un altre.
Què puc fer per tu, Beau?
Gràcies per rebre'm.
- Sempre tinc temps per a la família. - Ja.
Li volia comentar una cosa.
- Sí, endavant. - Entesos.
És confidencial.
- D'acord. - Molt bé.
Endavant.
Bé, senyor, és un tema privat.
Tens una MTS.
Tranquil, ens passa a tothom.
No, no tinc una MTS.
Gràcies a Déu, perquè fan molt de mal.
I és incòmode, perquè, si n'agafes una,
cal dir-ho a tots amb qui has dormit,
fins i tot a la dona d'un inversor.
Sí que és incòmode.
Em referia al futur de la companyia.
VE.
VE?
És el nom de la nova recepcionista?
Perquè és guapa, però no sé si és el futur.
VE vol dir vehicles elèctrics.
Sí, sí.
Sí.
- T'ho has empassat, oi? - Sí.
Era com: "Qui és ella?"
Sí, bé, molt bona.
Bé...
he estat fent comptes.
Els cotxes clàssics ara tenen una revifada.
Mola conduir una cosa tan vella.
I si portem aquests cotxes al segle XXI?
Per als nostres clients voldria dir motors elèctrics.
Seria menys producció, més beneficis. Què li sembla?
- Podríem gaudir de devolució d'impostos. - Sí.
I subvencions de l'Estat.
Bum. Una nova font d'ingressos. Tot són beneficis.
Farem el següent:
nosaltres farem números.
O sigui, vosaltres.
Quan hagis conquistat Oakland,
desenvoluparem un pla formal.
Vosaltres ho fareu, sí?
- Deixa-ho a les meves mans. - Tracte fet.
- En efecte. - Molt bé.
- Hem de mantenir la família feliç. - Sí.
Hola.
Ei, Beau.
I les meves leder-roses?
Realment cal que ens posem aquesta merda?
Què? Però què dius? Si esteu genials.
Gireu-vos, que us vegi bé.
Recordeu per què som aquí:
com més clients tingueu, més comissió rebreu.
Vull que els meus toros leder-in el mercat.
- Entesos? - Sí.
Comptem fins a tres: una, dues, tres... Miller Boys!
A totes.
Gràcies.
Bon dia, Sr. Miller.
Sí, senyor. Tot està a punt.
Té bona pinta.
Sí, porten els lederhosen. Una idea fantàstica.
Sí.
Encreuem els dits.
He de veure aquell Mercedes SLR McLaren.
- Puc? Seré ràpida. - Sí.
- Moltes gràcies. - Fes fotos.
Tot va bé.
Va.
Vaja, vaja, vaja.
Quina casualitat.
Hola, Beau.
Hola, Charlie.
Veus el Bugatti?
Sí, un Centodieci. N'hi ha uns deu al món.
- Va. - No m'ho puc creure.
No és just.
Només penso que ensopegaré, trencaré alguna cosa i l'hauré de pagar.
No ho facis.
Prefereixo els pistons als talons.
- Com ha rimat, ho he endevinat. - Cap!
Cap.
Ei, cap.
- Els coneixes? - A qui?
Els homes amb lederhosen que et miren.
No, no conec els paios dels lederhosen.
Beau? Que ens pots ajudar?
- Hi ha algú... - Deuen haver vist el nom.
Ets un Miller Boy.
- T'ho anava a dir. - Has vingut a espiar-me?
- Això feies al taller? - Què?
Pensaves que podies venir i reemplaçar O'Malley's,
perquè unes noies no sabrien res de reparar cotxes, no?
- No és just. - Fots pena.
Em prens per un venut? Bé.
Que només m'importa l'empresa? Bé.
Però estàs trista perquè saps que som als EUA
i la gent prefereix els diners.
- No t'esperava aquí. - Ja se'n va.
Ja me'n vaig.
- Per què? - Quina tensió.
No cal que ho fem ara. Ho podem fer després si...
- No, ho fem ara. - Entesos.
Algú pot canviar una roda més de pressa que jo?
Jo puc.
Vine.
- Pren, maco. - Gràcies.
Apropeu-vos per veure què pot fer O'Malley's.
A punt?
Preparats, llestos, va!
Sí, guanyem!
59 segons.
- Deu ser un rècord. - Suposo que sí.
Bona feina.
- Quina passada. - Charlie.
Què ha passat amb el tio del billar?
És un Miller Boy.
És un espia?
Tant és. No significa res per a mi.
- Déu meu. - Sí.
- És tan greu? - Sí.
El cotxe ja està llest.
Compte amb els cops, entesos?
Cuida't.
Serà possible...
Em puc desfogar una estona?
És per un paio de la competència.
I sembla personal, però no és només jo contra ell.
És jo contra ell i tot el seu exèrcit empresarial.
Si ells són l'arbre gros, tu ets la petita destral.
Centra't en el que et fa especial.
Això és el que et farà destacar.
Gràcies per fer això, Rachel.
No és res. Els vikings ens hem de mantenir units.
I a l'audiència li encanta David contra Goliat.
- Ho devorarà. - Crec que tens...
- Hi ha gent... - Ja és aquí.
- Perdó, vaig a canviar-me. - Espera, gravem.
- Sí. - Estàs perfecta.
Perfecta, la cara bruta, greix... Magnífic.
- Pren-te el teu temps. - Gràcies.
- Sí, és clar. - Pren-te el teu temps.
- Entesos. - Sí.
Soc amb la Charlie O'Malley,
de la institució femenina d'Oakland el taller O'Malley's.
Ton pare va obrir el negoci fa dècades,
però tu has creat una nova marca amb un taller només de dones.
És per no perdre la modernitat?
No es tracta de ser moderna,
sinó d'un equip apassionat de gent amb talent i treballadora.
MILLER BOYS FA FÀSTIC
Mon pare va obrir el taller per cuidar la família i la comunitat local.
- Exacte. - Hola.
Estic orgullosa que m'ensenyés a estimar i entendre els cotxes.
Durant anys, els tallers han estat llocs
on els clients se sentien aclaparats i estafats.
Exacte.
I ell ho va voler canviar.
Estaria orgullós del que hem aconseguit.
Què feu descansant?
Estic orgullosa de nosaltres.
Va, que estem treballant.
Deixa'm veure això.
...contra tot pronòstic, hem trobat una forma de mostrar,
de forma molt clara,
que no ens intimidarà una corporació inhumana
dirigida per homes capitalistes
que subestimen molt què vol dir obrir davant...
- Molt bé. - ...d'un taller petit...
Gràcies.
Ho has fet genial!
- Quina passada. - Ha anat millor del que pensàvem!
- No m'ho esperava. - Ha estat increïble.
- Ho has clavat. - Tothom està impressionat.
Necessitem un anunci.
Benvinguda a Miller Boys. Què necessita?
Soc la Karen. Visc al barri.
Vull parlar amb l'encarregat.
De seguida ve.
- Hola, un plaer. Soc en Beau. - Hola.
En què la podem servir?
M'agradaria que m'expliqués per què s'han plantat en aquest carrer
i intenten treure del mercat el taller d'aquí al costat.
Som una empresa que dona feina a més de 10.000 treballadors a tot el país.
Això tant és si deixa a l'atur la gent normal.
Miri,
jo no vaig anar a la universitat,
però vaig trobar feina a Miller Boys.
Jo era allà, al taller, sap?
Pensava que passaria la meva carrera sota el capó,
però li vaig proposar algunes idees al cap
i ben aviat vaig passar del taller a la seu.
Això no canvia res.
Nena, ja marxo.
Izzy, i si no funciona?
Sé que hem tingut bona publicitat,
però i si fem tot això i no canvia res?
Ja estem perdent diners. No podem competir amb els preus.
Dona-li temps.
I tingues fe.
Fe.
No te'n vagis tard.
Molt bé, Marge.
No pot ser!
No pot ser.
No pot ser!
Què?
Com sona el motor! Has fet una feina fantàstica.
Ho hauríem de celebrar!
Ho hauries de celebrar!
Molt bé.
"Sé que va en contra de les regles,
però m'he repensat la teva oferta..."
No, no, d'acord.
Només... d'acord.
"Ei, doncs qui...
qui millor per celebrar-ho que tu?"
Merda.
Sí, sí, sí, és com un...
- Digues-ho. - És meu?
Sí, un cafè amb llet.
- Hola. - Hola.
Has follat o què?
Això o la Marge, la capitost, torna a funcionar.
Efectivament.
Sabia que era el cotxe.
Volia que fos l'altra cosa, però també està bé.
Que emocionant.
Això no és tot.
Hi ha més.
Què passa? Què ha passat? No.
Estàs somrient. Què passa?
Si no ho dius, em tornaré boja. Buida el pap!
En Bullnose i jo hem quedat.
- En persona? - Sí.
- Cara a cara? - Espera, què?
Charlie, això és molt fort.
No, no ho és.
- Sí. - Tens una cita!
Una cita, Déu meu.
No és una cita.
Clarament, és una cita.
És una cita.
Tu.
En Bullnose.
Què vols que sigui, si no?
- Déu meu, és una cita. - Sí.
- No passa res. - Què es posa la gent?
Què em poso jo o què es posa la Kam?
T'ajudarem.
Mare meva, quina bona planta.
Trobes?
Li parlava a ella, però tu estàs bé.
Tant és.
Tio, que estic nerviós.
M'he canviat tres cops de roba.
No sé ni com és aquesta noia.
Sincerament, aquest cop fas bé d'estar nerviós.
Saps per què?
Primer, és algú amb qui tens una cosa en comú.
- En comú, sí. Li agraden els cotxes. - Sí.
És apassionada, té la seva professió...
Si la comparéssim amb la resta de ties amb qui has sortit...
És perfecta. M'hi podria casar, oi?
- No he vist ni una foto seva. - Això no és per la foto.
Què busquem?
- Una clau anglesa. - És un clauer.
Ha de ser sobre la taula. Ho veuràs segur.
Una clau anglesa.
Saps què és?
- Ho he buscat. - Molt bé.
- Hola. - Encara ets aquí.
Sí, encara hi soc. Ella hi és?
Sí, és genial.
- És guapa? - Sí, bé, doncs... Sí.
D'això... em recorda una mica a la Charlie.
- Potser és... - La Charlie?
Crec que és la Charlie O'Malley.
Jordan, què t'empatolles?
- Em sap greu, espero algú. - No passa res.
Ets tu, Charlie O'Malley?
L'activista solitària en contra d'una megaempresa?
Ves-te'n, Beau.
Va, no estem treballant.
És una casualitat, la veritat.
Jo també havia quedat aquí.
- De debò? - Sí.
Recordes en Jordan, oi?
El meu amic que es fa les ungles al teu saló.
No l'he vist.
- Puc seure? - Doncs no.
Espero algú, Beau. Fes el favor.
L'Izzy?
Esperava trobar-me-la.
És molt directa per internet.
L'Izzy està molt ocupada.
Ja me n'he adonat.
Així que no és ella.
La Kam?
Un moment.
Un vestit maco, sense taques, perfum...
i un clauer.
No és un clauer, oi?
És un senyal.
Una cita a cegues.
No és cosa teva què faig ni amb qui ho faig.
- No t'hi fiquis. - Entesos, perdó.
No sabia que estaries disposada a fer una cosa així.
T'ho creguis o no, hi ha moltes coses que desconeixes de mi.
I hi ha moltes coses que tu desconeixes de mi.
Sé que, si et conegués bé, series just com m'imagino.
I què t'imagines?
Una carrera en lloc d'intel·ligència,
frases assajades en lloc de personalitat,
supèrbia en lloc de cor...
Estàs flirtejant, oi?
A parer meu, com a professional,
si fossis un cotxe, no hi hauria res a fer.
Trobes?
T'enviaria de cap a la ferralleria i no en salvaria res.
Una descripció meva sorprenent, la veritat.
Mira, Beau, tu i jo ho hem provat, ens hem divertit.
Però ja està.
Molt bé, gaudeix de la cita.
- Fa tard? - Quin problema tens?
Cap ni un, és que...
Ni un missatge?
No, deu estar conduint.
Que responsable, el teu noi.
Molt.
- Exitós? - Sí.
Guapo?
Segur que sí.
"Segur que sí", però...
L'has conegut per internet.
Però les pàgines de cites no es basen en fotos?
Si t'interessa, no és d'una pàgina de cites.
És d'un fòrum de cotxes.
Un fòrum de cotxes.
És curiós.
Sí, Beau, un fòrum.
Un lloc on gent amb passió i intel·ligència parla.
No ho deus entendre, perquè no en tens cap de les dues.
Soc apassionat, creu-me.
Molt apassionat.
Mira, tinc una idea.
Per què no sopes amb mi?
Ho dic de debò.
Per què ho voldria fer?
No ho sé. Tu ets aquí, jo soc aquí...
Em sap greu que t'hagin plantat.
- Et sap greu per mi? - Sí.
A tu?
- Això sí que és graciós. - Per què?
- No val la pena explicar-t'ho. - Ho vull saber.
- No ho crec pas. - Amolla-ho, ho suportaré.
Per sentir-te malament has de poder sentir alguna cosa.
Tens raó, ara estic sola.
Estic sola perquè espero un home amb passió,
un home que deu haver sentit més en un dia que tu en tota la teva vida.
Quan arribi, parlarem de coses que ens importen.
Mentre que tu, amb la teva feina d'executiu
i els teus diners i la cara bonica que tens
deus tenir dones fent cua,
però són aprofitoses que estan tan buides com tu.
Veig que em coneixes molt bé.
- Beau, escolta'm. - No cal.
Ha estat una anihilació existencial total.
Tant és.
Gaudeix de la cita.
Però t'he de dir
que estàs guapíssima,
però sembles una Charlotte,
i estic segur que el noi vol conèixer la Charlie.
No em tornis a parlar!
Ja vinc!
L'has espifiada, oi?
Desastre total.
Què t'ha dit quan ha sabut que eres tu?
No l'hi has dit?
Què li havia de dir?
I tu què trobes? Que ets en Bullnose.
- No. - Li has de dir que t'agrada.
L'he espifiada tio, del tot.
Mare meva, Beau. Escolta'm.
Estàs atrapat en una feina que no t'apassiona.
Per fi trobes una noia que t'agrada molt.
Què hi tens a perdre?
Per l'amor de Déu, agafa-la. Es diu Mariah.
Canta-li cada matí a les set. Redeu.
A LA VENDA
I uns tacos del carrer?
No tinc l'estómac bé...
- Hola, ei. - Hola.
Merda, què ha passat?
No res.
Era una mala idea.
Què ha passat? No era el teu tipus?
Era vell, oi?
No ho sé. No es va presentar.
Et va plantar?
Però què coi...? Com es diu? El mataré.
No...
No sé com es diu.
Com em pot fer tant de mal algú que no sé ni com es diu?
Em sap greu, Char, no...
T'ha dit per què no hi va anar?
Tenia una excusa, almenys?
No.
No, ha desaparegut completament.
És ridícul. Segurament ha mort. Trucaré a la morgue.
- Deu estar mort. - Sí.
- Sí, potser. - Estic bé.
Estic bé. Tornem a la feina.
Ja quasi he acabat amb el Camry.
Falta canviar el filtre de l'oli.
Merda.
A mi no em mireu.
Últimament, no ens feia falta estoc.
Entesos. Aniré a la botiga i en compraré un.
No cal. Ja hi vaig jo.
Pensava que aquest cop sí.
Què els passa als homes?
De debò.
"Em sap greu allò d'anit.
No tinc excuses, però tenia por que t'agradés més la meva versió digital.
Espero que em perdonis.
El meu jo real."
Hola, Sam. Busco un filtre d'oli de la marca Mann.
Te'n queda algun?
Hola, Charlie. Sí, crec que són al passadís sis.
- Gràcies. - Sort.
Busques això?
Sí.
En què treballes?
Un cotxe.
I no te'n quedava cap?
Un error de comandes.
Saps què?
Queda-te'l.
De debò?
Molt ràpida.
Gràcies.
Bons reflexos.
Em pots perdonar?
Gràcies.
BRONCO DE LA BADIA MISSATGES
No sé què fer.
Em sap molt de greu, de debò.
Tant de bo pogués canviar el que vaig fer. Contesta si us plau.
"Al meu món,
si un noi t'ignora, tu l'ignores.
Però m'estic esforçant
per canviar."
Però em vas fer mal...
El somni americà. És perfecte.
La seva oferta ha estat la més alta.
M'agrada col·leccionar els vehicles més buscats,
i aquest és el més rar...
L'he de tenir.
He reparat el motor.
El motor Cleveland és conegut
per la seva potència de sortida i fiabilitat.
- Conduir-lo és bestial. - Conduir-lo? No tinc carnet.
Aquest cotxe és per conduir-lo.
Quan ho provi, li encantarà.
Es tracta del valor.
Ei.
Hola, Iz.
Hola, hola.
He rebut el missatge. Què passa?
No puc fer res bé.
De què parles? A què treu cap, això?
He rebut l'SOS i no sabia què portar, així que he portat de tot.
He estat a punt de vendre la Marge per salvar el taller,
però no he pogut.
- La Marge? No. - No, això...
no és una opció, Charlie. Només...
estàs descobrint què vols per primer cop.
He fet comptes, ho he provat tot.
A la merda els comptes. Ens en sortirem.
Pots... Podem...
Podem fer com abans i publicar un anunci al diari...
- Què? - O...
I les ungles?
Està funcionant.
Si et prens un descans,
jo em quedaria amb el vestíbul
i podria cobrir les despeses generals.
- No utilitzem la sala de descans. - Exacte.
Fem una cosa diferent del taller.
Com ara què?
No ho sé.
Crec que ho has de descobrir tu.
Has de seguir el teu cor.
El que et faci feliç.
No t'amoïnis per nosaltres.
Sí, li trauré la pols al meu currículum. És...
Qualsevol tindria sort de tenir-nos.
Pots treballar a Miller Boys.
Sí.
Canviem-ho tot des de dins.
Volem que siguis feliç.
Em faria feliç...
que el taller estigués en mans d'algú que l'estima com mon pare i jo.
N'estàs segura?
Això em faria feliç.
Al final descobriré què vull.
O'Malley's tanca.
Mai te n'he parlat gaire per les regles.
És un taller de reparacions amb molt d'encant
i d'aquí a una setmana serà un saló d'ungles amb un garatge enorme.
Això era el somni de mon pare.
Deixar-lo enrere és una de les coses més difícils que he fet.
No sé què faré ara.
Sé que és un clixé, però tot passa per una raó.
Fa poc vaig desaprofitar una oportunitat i no ho hauria d'haver fet.
I just després vaig saber què
i, sobretot, a qui volia realment a la vida.
Ara tot és una merda, no t'ho nego,
però potser per fi podràs fer realitat Autos Renascuts.
El teu somni.
En qualsevol cas, avui penso en tu.
Sempre he pensat que tenia por de decebre mon pare,
però ara m'adono que tenia por de descobrir-me.
El taller era un somni heretat
i suposo que, sense ell, he de veure si puc crear una cosa meva.
Crec que ton pare estaria orgullós de tu.
A la merda.
Estic orgullós de tu.
Charlie.
Havies de ser tu...
Treballo en aquest edifici.
I t'estàs asseient. Magnífic.
Què fas tu aquí?
He quedat amb...
algú per una cosa.
Ah, sí? I què és aquesta cosa?
Estic avaluant opcions.
- Molt bé. - Ja saps.
Ostres, sí.
Mira, em...
- Em sap molt de greu... - Beau.
No passa res.
Si no hagués estat Miller Boys, haurien estat uns altres.
A més, tinc...
Tinc ganes de veure què puc fer.
Ah, sí?
I què et crida?
M'encanta treballar amb cotxes clàssics.
- Com més antics, millor. - Ja.
Si et molen els cotxes clàssics,
has de venir al Concours aquest cap de setmana.
És com el Valhalla per als amants dels cotxes.
Un moment.
Sí, és clar.
Mare meva.
Sé que no vols fraternitzar amb l'enemic,
però t'enviaré l'entrada i podem fer veure que no ens coneixem.
Sí, d'acord.
Fins al cap de setmana, potser?
Sí, potser.
"Potser."
Per això, beure bourbon és una forma de patriotisme.
Mireu qui és!
Oakland és el nostre local principal de la Costa Oest.
T'has superat, amic.
Crec que toca avançar.
S'hi poden quedar?
Tothom pensa que les vaig contractar perquè em donessin la raó,
però tenen feines importants. Tu ets la...
- Directora financera. - Cap d'operacions.
I les he contractades jo.
Bé, la Nigella, però jo la vaig contractar a ella.
- Vam començar alhora. - Molt encertat.
- Sí, llavors, el futur. - Sí.
Sí, és clar.
Volia dir que m'alegro molt de fer això.
- Sí. - He pensat començar a poc a poc.
Si redistribuïm un parell de recursos, ens podem expandir al mercat dels VE.
Quan he dit "el futur", em referia a nous locals a l'Oest Mitjà.
- Vull dir... - Però...
teníem un tracte. Vam encaixar les mans.
Sí, no, encara el tenim. És que...
Hauríem de posar-ho en pausa fins que conquerim tot Nord-amèrica.
- És just, no trobeu? - Sí, augmenta el balanç.
- És clar. - Sí.
- Ho entenc. - Me n'alegro.
Perquè és molt important que la nostra estrella estigui contenta.
No...
No puc continuar.
No puc ser la seva estrella.
Hola.
Ei.
Te n'agrada cap?
Doncs hi ha un parell que sí.
Mola.
Vens?
Estàs guapíssima.
- Qualsevol d'aquests m'agradaria. - És un cotxe de boda.
- Aquest? - Sí.
- M'has demanat matrimoni? - Ho he fet?
Te m'acabes de declarar?
- No tinc ni un anell. - No et conec prou bé.
Parlaves d'una cita?
Era broma.
- Vull dir... - Que era una broma.
Mira.
- Perfecte. - Sí?
Una mica a l'esquerra.
- Així? - Sí, més.
- Més? - Més.
Espera, crec que...
- Una mica més. Surt del mig. - Aquí estic bé.
És preciós. Li puc fer una foto?
- Sí, és clar. - Gràcies.
Beau, em fas una foto?
Tens bon ull.
- Està bé. - Sí, ja.
El subjecte també estava bé.
No estava malament, però has de saber quan capturar-lo.
Sí, és clar.
Gràcies pel pla.
La veritat és que valia molt la pena.
Oi que sí?
Sí.
Vols que sopem junts?
Hauria de tornar.
Ja.
Ves amb compte.
No em trobis gaire a faltar, si pots.
Ja, entesos.
Massa cotxe per a tu, Beau?
Saps què, Charlie O'Malley?
Crec que m'has escalfat una mica.
Déu meu. Et podria agradar això una mica menys?
Què li has fet a la pobra?
Què li he fet jo? No res.
Només s'ha de refredar.
Vols que t'apropi a algun lloc?
El de la grua m'ha dit que trigaria dues hores. Val més que...
Com vulguis.
Ja que t'ofereixes...
Què?
No res.
Aquest era el teu pla?
No soc tan llest.
Però faig una arrabbiata espectacular.
M'encanta.
No coneixes aquesta cançó.
És la meva cançó. Ara ve el solo.
Estàs tocant l'harmònica?
Una d'imaginària.
És un acordió, n'estic segura.
No és una harmònica?
És un acordió.
- Sempre he pensat que era una harmònica. - Sempre?
Tinc bona oïda musical i això...
- No, i ara. - ...sona com una harmònica.
Molt bé, senyoreta.
Et posaré a treballar.
T'agrada dirigir, no?
Et sorprèn saber que no tot són descomptes?
Una mica.
Sobretot em sorprèn que tinguis bon gust en cotxes.
Estimada Charlie O'Malley,
això és un elogi?
Crec que sí.
Les olles són aquí.
Que convenient.
Estàs bé?
Sí.
De fet, em sento...
Preciosa?
Sexi?
Increïble?
Greixosa.
Ets boig.
No té res de dolent una mica de greix, oi?
On és el lavabo?
Charlie, va tot bé?
Ei. Ei!
Merda.
Charlie.
Charlie, espera.
Quant fa?
Quant, Beau?
Entesos.
T'ho volia dir.
Però...
tenia por.
Quant fa que jugues amb mi?
Jugar amb tu?
No...
Ho he sabut des de la nit al restaurant.
Què havia de dir?
- La veritat. - La veritat?
La veritat és que en Bullnose tenia la MonetaGreixosa i...
jo et volia a tu.
Ei.
Tu no et sents així?
Doncs no.
No et crec.
Tranquil·litza't, d'acord?
- T'ho puc explicar? - No vull una explicació.
Res d'això és real. Soc una idiota.
No ets idiota. Sí que és real.
Treballar a Miller Boys era una gran oportunitat per a mi.
Pensava que em donaria la vida que volia.
Però, si hagués sabut que treballar-hi faria mal a algú com tu,
no...
Algú com jo?
No.
Ja m'entens.
- Algú com jo? - No ho tergiversis.
Molt bé.
No ho entens, Beau.
Ets just com m'esperava.
Molt bé.
M'ho mereixo.
Però no soc un paio qualsevol.
Sí, l'he cagada.
Però això és real.
No, jo no...
Com puc tornar a confiar en tu?
Exactament.
Va.
Charlie.
UN MES DESPRÉS...
Sí, estic bé.
Sí, t'ho prometo.
Que ets la meva mare? Estic bé.
Sí.
M'emporto la Diane de viatge.
No respon.
M'ignora del tot.
Trobo a faltar veure't cada dia.
Jo sí que et trobo a faltar.
Perdó per fer tard. La nova feina em té ocupada.
- Molt bé. - No t'ofenguis, però hi ha feina.
Això sí, m'alegro d'anunciar que no han cobrat de més a ningú
ni hi ha hagut mansplaining des que hi soc.
- Missió complerta. - Missió complerta.
Allà soc la millor, m'idolatren.
I...
com...?
Com està?
En Beau.
Va dimitir fa setmanes.
Ha desenvolupat una consciència corporativa.
Ja no volia ser la seva estrella.
No t'ho havia dit?
Em sap greu.
Diria que no eres l'única que necessitava un canvi.
Charlie?
L'hem perduda.
On ets?
Charlie?
Tant és.
- Tant és. - Tant és.
- Diu que tant és. - Tant és.
En Bullnose,
també conegut com en Beau,
va ser el teu confident més proper en cert moment.
Hi parlaves cada dia.
No el trobes a faltar?
Puc...?
Et puc fer una pregunta?
Què té de dolent que sigui el mateix paio?
El que va fer no va estar bé.
- És cert. - I tant.
- Fatal. - Va mentir.
Però potser era perquè tenia por de perdre't.
I l'entenc.
El trobo molt a faltar.
Sí?
Nena, i què faràs?
He de marxar.
Molt bé. Sí.
- Atrapa'l. - Sí!
Així m'agrada.
Què passa? Sí, sí! Ah, fem això.
Soc en Beau.
Estic de viatge i no he agafat el mòbil, així que no deixis cap missatge.
Per fi.
- Gott's Roadside Diner. - Gràcies.
Tot teu!
Algú d'aquí sap canviar una roda?
Tinc problemes amb el cotxe.
Potser tu?
Qui, jo?
Un cop em van dir que tractés el cotxe com una dona.
Últimament, no estic segur que ho sàpiga fer.
Sé que no em creuràs,
però em sap greu el que vam fer al teu taller.
He deixat l'empresa.
Vaig pel meu compte.
Beau, hi he estat pensant...
No passa res.
Perdona'm per no haver-t'ho dit.
He vingut...
He vingut perquè...
No ho sé...
Ho volia intentar.
Tu i jo, de debò.
Però com pots tornar a confiar en mi?
Crec que entenc per què vas mentir.
M'ha costat molt obrir-me a algú,
però amb tu
em vaig sentir totalment compresa per algú altre.
- I què fas aquí? - No ho sé.
De fet, estic tancant un tracte.
Mira.
No!
Un Dodge Charger del 68? N'has trobat un?
Sí.
M'ha costat.
Li calen reparacions, però...
No ho sé,
pensava que potser tu i jo el podríem reparar junts.
- Vols marxar d'aquí? - I tant.
On vas?
Mare meva.
Va.
Agafa-les.
Llesta?
Sí.
Molt bé.
UN ANY DESPRÉS...
Tant de bo hagués estat més fàcil, però, veient com ha acabat tot,
no puc evitar pensar que hi havia algú preocupant-se per mi.
AUTOS RENASCUTS
Pare, si m'estàs escoltant, gràcies.
QUINES UNGLES
De vegades encara tinc por del que és desconegut,
però tanco els ulls, respiro profundament
i deixo que aquest món meravellós em sorprengui amb la seva màgia.
Puc dir que, al final,
si això no és una victòria, ho sembla.
Crec que estaries orgullós de mi. Jo ho estic.
Em pots passar...?
- Buscaves això? - Sí.
T'hi hauràs d'escarrassar més.
Subtítols: Roser-Agnès Navarro
Supervisor creatiu Guillermo Parra