Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- מנגו -‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-תוכל לשלוח את זה לניקוי יבש?‬
‫בטח.‬ ‫-תודה.‬
‫ברוכים הבאים. תודה רבה שבאתם.‬
‫אני מתה עליך. תודה.‬
‫תן לי לראות.‬
‫תפסת את זה? אתה גאון.‬
‫תודה.‬
‫בלי חמניות. ותפזרי אותם בין השולחנות.‬
‫המטבח ערוך לקראתך.‬ ‫-תודה.‬
‫יש!‬ ‫-תודה.‬
‫יש תקלה במערכת ההשקיה. הטכנאי כבר בדרך.‬
‫כמה זמן?‬ ‫-חמש דקות.‬
‫והסוככים נפרשו. זה נראה מצוין.‬ ‫-כן.‬
‫זה נראה מעולה.‬ ‫-אני יודע, נכון? זה נראה מדהים.‬
‫זה עקום?‬ ‫-הגדול?‬
‫כן.‬ ‫-אין מצב.‬
‫הכול מושלם. הפתיחה תלך חלק לחלוטין.‬
‫אוי, הנה הבוס.‬
‫כן.‬
‫תשטפו את זה לפני שהאח"מים יגיעו.‬ ‫-כמובן. אני אדאג לזה.‬
‫אני מנסה להפסיק לעשן.‬
‫שבי.‬ ‫-לא, כולם יגיעו בקרוב.‬
‫יש לנו קיר סלפי.‬ ‫זה יעסיק אותם במשך שעה. שבי.‬
‫טוב.‬
‫אני רוצה לדבר איתך על משהו. תקשיבי.‬
‫עד עכשיו קנינו בניינים מוזנחים כאלה,‬ ‫שיפצנו אותם,‬
‫שמנו עליהם את הלוגו שלנו, פתחנו מלון.‬ ‫מהמם. גאים מאוד.‬
‫אבל תמיד רצית לבנות משהו מאפס.‬
‫ולצר סוף סוף הסכימו לעשות את זה,‬ ‫ומצאתי מקום מעולה.‬
‫זה ב...‬
‫מאלגה.‬
‫מאלגה?‬ ‫-כן.‬
‫יש שם חוות מנגו לשעבר בבעלות דנית.‬ ‫הוא מרושש.‬
‫אבל נראה שהוא קשור מאוד למקום.‬
‫השכנים ניסו לקנות את המקום‬ ‫במשך חמש שנים, ולא הצליחו.‬
‫כאן את נכנסת לתמונה,‬ ‫אני רוצה שתלכי לשם ותשכנעי אותו למכור.‬
‫אין מישהו אחר שיעשה את זה?‬ ‫-אני רוצה שאת תעשי את זה.‬
‫תמיד חלמת לבנות משהו מאפס.‬
‫אני רוצה מושב במועצת המנהלים. אז...‬
‫מתי?‬ ‫-אה... עכשיו.‬
‫למה את מתכוונת ב"עכשיו"?‬ ‫-ברגע זה.‬
‫אני לא יכולה לעשות את זה.‬ ‫אני נוסעת לחופשה עם אגנס.‬
‫תביאי אותה איתך. תישארי עוד שבוע.‬ ‫-הבטחתי לה שניסע לבורנהולם.‬
‫את רצינית? אוקיי. זה פשוט... בורנהולם, באמת?‬
‫אבל היא אוהבת את בורנהולם. הבטחתי לה.‬
‫ובכן...‬
‫אעשה את זה אחרי החופשה.‬ ‫-אבל זה חייב להיות עכשיו.‬
‫לא יצאתי לחופשה כבר שלוש שנים.‬ ‫אם אבטל שוב...‬
‫אני רוצה מושב במועצת המנהלים.‬ ‫הבחירות בעוד שבועיים, זה הזמן.‬
‫ובורנהולם לא הולכת לשום מקום. למרבה הצער.‬
‫אז את תלכי לשם, ותספגי את האווירה.‬ ‫תעשי מה שאת יודעת, נכון?‬
‫כן. את תלכי לשם ותחשבי על קונספט מגניב‬
‫ותבני את המלון הכי טוב‬ ‫שאי פעם נשא את השם ולצר.‬
‫זה היה החלום שלך, לארקה.‬
‫איזה מזג אוויר מחורבן!‬
‫היי.‬
‫כמה נחמד. תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫את כל כך מתסכלת!‬ ‫-היא כועסת מאוד?‬
‫זה פשוט...‬ ‫את לא יכולה פשוט לשנות את התוכניות.‬
‫היא התרגשה לקראת הבילוי איתך.‬
‫ברור שנעשה את זה גם.‬
‫זה חמוד, אבל זה לא באמת ככה, נכון?‬
‫את תעבדי. איך תסתירי את זה?‬
‫אתה מכיר את ג'ואן. אני לא יודעת מה לעשות.‬
‫כן.‬
‫מה שלום ויוי?‬
‫אני צריך לספר לך משהו על ויוי.‬ ‫-כן? היא מתה?‬
‫אוי, היא מתה, ועכשיו אתה רוצה אותי בחזרה.‬
‫אנחנו בהיריון. היא בהיריון. אנחנו בהיריון.‬
‫אני חוזר שוב לעולם המסרונים מהגן. עם ויוי.‬
‫כן, זה קשה, אבל זה גם...‬
‫מה לא תעשה כדי להרגיש צעיר שוב, את יודעת?‬
‫טוב, לא צעיר בקטע הזה. לא ממש...‬
‫מספיק, בבקשה.‬ ‫-לא. כמובן.‬
‫היא באה או מה?‬ ‫-כן. אני צריך לומר לך שהיא...‬
‫היא לא התקבלה לבית הספר לאדריכלות.‬ ‫למרבה הצער.‬
‫התשובות לא היו אמורות להגיע באוגוסט?‬
‫הם מתחילים באוגוסט.‬ ‫המכתב הגיע לפני יומיים...‬
‫פאק! היא הייתה צריכה להתקשר אליי.‬
‫היא הייתה צריכה להתקשר?‬ ‫-לעזאזל!‬
‫הייתי צריכה להתקשר אליה.‬ ‫לעזאזל, הייתי צריכה להתקשר.‬
‫עבדת.‬ ‫-אני מטומטמת!‬
‫קצת. לא משנה. כשתגיעי לשם‬ ‫ותרצי לעשות משהו נחמד בשבילה,‬
‫כי את אידיוטית שעובדת בלי סוף,‬ ‫אז את תרצי לפנק אותה ו...‬
‫זה חשוב. תקשיבי טוב.‬ ‫לא משנה מה, אל תיתני לה לנהוג.‬
‫היי, מתוקה.‬ ‫-היי, מתוקה.‬
‫טוב. נסיעה טובה.‬
‫אנחנו נהיה בסדר.‬
‫תמסור ד"ש לוויוי.‬ ‫-בטח.‬
‫יש שם דלת. ביי. נסיעה נעימה.‬
‫אוהבת אותך.‬
‫היי, מתוקה.‬
‫"היי, אימא." היי, מתוקה.‬
‫לנמל התעופה, בבקשה.‬ ‫-בטח.‬
‫אבא סיפר לי על בית הספר לאדריכלות.‬ ‫אני מצטערת.‬
‫תנסי שוב בשנה הבאה.‬ ‫-אני לא רוצה לדבר על זה.‬
‫חשבתי שהתשובות מגיעות באוגוסט,‬ ‫לכן לא התקשרתי.‬
‫את תתנהגי ככה כל החופשה?‬
‫זו לא חופשה! אני לא טיפשה!‬
‫סליחה?‬ ‫-אבל...‬
‫רק רציתי לשאול. זה הבן שלי, אלטון.‬
‫הוא רוצה לראות את המטוס ממריא,‬ ‫אבל יש לנו מושבים במעבר.‬
‫הזמנת מושב ליד החלון? את צריכה להתלונן.‬
‫לא. לא הזמנו מושבים ליד החלון,‬ ‫קיבלנו מושבים אקראיים.‬
‫אוי, זה מבאס.‬
‫כן. אז...‬
‫אז קיוויתי שאולי תרצו להחליף מקומות?‬
‫לא, תודה. אנחנו בסדר.‬
‫בסדר?‬
‫אלטון רק בן שלוש,‬ ‫והוא מבקר את אבא שלו בספרד.‬
‫זו הפעם הראשונה שהוא טס, אז הוא לחוץ.‬
‫אבל הזמנו את המושבים אלה, אז לא.‬ ‫הזמנו ושילמנו על המושבים.‬
‫לא אכפת לי.‬ ‫-לא, אל תזוזי.‬
‫אמרתי לא. אלה המושבים שלנו.‬
‫אל תהיי עצובה, מותק.‬
‫אולי יועיל לו שיגידו לו לא לשם שינוי.‬
‫אל תרביצי לי!‬ ‫-שבי במקומי.‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-כן.‬
‫תודה!‬ ‫-אין על מה.‬
‫נחמד מאוד מצידך.‬ ‫-ואז כל הילדים מקבלים את מה שהם רוצים.‬
‫כן, בדיוק! תודה.‬ ‫-בטח.‬
‫ואנחנו אומרים תודה לאיש.‬
‫איזה אדם מעצבן.‬
‫את פשוט פאקינג לא אמיתית.‬
‫אני? היא המעצבנת.‬ ‫היא הייתה צריכה להזמין מקומות.‬
‫היא לא צריכה לבקש... זו לא אשמתי ש...‬
‫שקט.‬
‫היא יכלה להזמין...‬ ‫-תעשי את זה עוד פעם אחת...‬
‫היא יכלה להזמין כרטיסים.‬
‫כן, תגבירי את האייפד עד הסוף.‬
‫שנלך לאכול משהו ברגע שנגיע לבית?‬
‫ואולי כוס יין?‬
‫איפה אנחנו מתאכסנות?‬
‫אנחנו נהיה ב... פינקה. זה... כן.‬
‫אני יודעת מה זה פינקה.‬ ‫-כן.‬
‫הבעלים הוא ממוצא דני,‬ ‫ויואן סידרה שנוכל להתארח שם.‬
‫מישהו שהיא הייתה איתו?‬ ‫-אני בטוחה שהם מזדיינים.‬
‫איכס.‬
‫מה?‬ ‫-אל תגידי "מזדיינים".‬
‫מה? זו לא אשמתי שככה קוראים לזה.‬
‫הם ממש מזדיינים...‬
‫הרבה כאן למטה. הרבה זיונים, את יודעת?‬
‫זו לא אשמתי. זו לא החלטה שלי.‬
‫אבל זה נכון. הם אוהבים להזדיין.‬ ‫במיוחד באזור שלנו.‬
‫זו המילה שאת לא אוהבת? זיון?‬
‫"מזדיינים פה, מזדיינים שם"‬ ‫-תפסיקי!‬
‫"פרפרים בבטן...", זה מגעיל!‬
‫מה אנחנו עושות?‬
‫רק בודקות משהו.‬
‫הנה. שם.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫זה זה...‬
‫אה... הבנתי.‬
‫אני צריכה לבדוק משהו. רוצה לבוא?‬ ‫-אני נשארת פה.‬
‫בסדר. אני כבר חוזרת.‬
‫אלוהים, חם פה.‬
‫היי!‬ ‫-היי.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫מה אני עושה פה?‬
‫המקום הזה שלי.‬
‫זה המקום שלך?‬ ‫-כן.‬
‫אוקיי.‬
‫אמרו לי שזו חוות מנגו לשעבר.‬ ‫-מטע.‬
‫הבנתי.‬
‫זה הבית שלנו, והמטע פעיל.‬
‫הבנתי.‬ ‫-כן.‬
‫איך אני יכול לעזור?‬
‫ממש חם. נכון?‬ ‫-כן.‬
‫לא יזיק לי משקה קר.‬
‫בטח. שבי על הספה. אני כבר איתך.‬
‫כן.‬
‫כשיגיע תורך.‬
‫כן, שם.‬
‫בסדר. תודה.‬
‫טוב.‬
‫בבקשה.‬
‫אוקיי. וואו.‬
‫מה?‬
‫אף פעם לא ראיתי כל כך הרבה על בסיס מנגו.‬
‫זה מטע מנגו.‬
‫יש מנגונייד.‬ ‫-לא, זה נקרא מנגונדה.‬
‫מנגונדה.‬
‫כמו לימונדה. אבל עם מנגו במקום לימון.‬
‫מנגונדה?‬
‫רוצה?‬ ‫-כן.‬
‫אני חייבת לנסות. תודה.‬ ‫-כן.‬
‫"מנגונדה"?‬
‫אלוהים אדירים. מנגונדה.‬
‫יש לכם פה ויי-פיי?‬
‫בטח. יש פה משהו שנקרא 6-ג'י.‬
‫אני מניחה שלא. לא משנה.‬
‫היי. אפשר לעזור לך?‬
‫סליחה. את יודעת אם יש כאן קליטה?‬
‫הקליטה כאן איומה.‬
‫יש לנו טלפון בחנות, אם זה חשוב.‬
‫אם זה רק קצת חשוב,‬ ‫את יכולה להשתמש בשלי.‬
‫מה זה "קצת חשוב"?‬
‫אם מישהו כתב לך משהו ממש מגעיל,‬
‫ואת חייבת להגיב לפני שיעבור יותר מדי זמן.‬
‫את יודעת. זה לא עניין של חיים או מוות,‬ ‫אבל זה לא כיף.‬
‫אוקיי.‬
‫אני פאולה.‬
‫אגנס.‬
‫מה את עושה פה?‬ ‫-אה...‬
‫אני לא ממש יודעת, למען האמת.‬ ‫אימא שלי איפשהו בסביבה.‬
‫כן.‬ ‫-אוקיי...‬
‫אם את רוצה להרוג קצת זמן,‬
‫התכוונתי ללכת לדרום‬ ‫כדי לבדוק את המנגו. רוצה להצטרף?‬
‫בטח.‬ ‫-בואי.‬
‫מאיפה את?‬
‫דנמרק.‬
‫אה! אלכס מדנמרק. תיכנסי למכונית.‬
‫מי זה אלכס?‬
‫הוא היה נשוי לאחותי, אז...‬
‫נחמד.‬
‫תודה.‬
‫כן.‬
‫כן...‬
‫זה מצחיק כי זה מתוק ודביק מדי, והכוס...‬
‫טוב, זה אסון, אבל עדיין... זה עובד.‬
‫זה עובד. מרשים מאוד.‬ ‫-וואו! אוקיי.‬
‫מה?‬ ‫-אף פעם לא שמעתי אף אחד מחמיא...‬
‫זו הייתה מחמאה?‬ ‫-כן.‬
‫זו הייתה מחמאה. ובו־זמנית גם כל כך...‬
‫גס רוח.‬
‫מחמאה היא לא תמיד דבר נחמד, לא משנה מה?‬
‫כן?‬ ‫-אני חושבת שכן.‬
‫את פוזלת.‬
‫סליחה?‬
‫מה?‬ ‫-העיניים שלך... את פוזלת.‬
‫לא, אני לא. וזה קצת אכזרי, דרך אגב.‬
‫כן, אבל זה מקסים מאוד. זאת מחמאה.‬
‫בסדר. מצחיק. מצחיק מאוד.‬
‫ולצר שלחו אותך, נכון?‬
‫כן.‬
‫עשית דרך ארוכה לחינם.‬
‫הבהרתי שאני לא מוכר.‬
‫אז כדאי שתחזרי הביתה‬ ‫ותמכרי עוד בתים על החוף.‬
‫אני לא מתווכת.‬ ‫-את נראית ככה. סליחה.‬
‫אוקיי.‬
‫אתה חצוף. לא נעים להיות פה.‬ ‫-טוב. שבע.‬
‫שבע?‬ ‫-אירו על המנגונדה.‬
‫אין בעיה. כבר.‬
‫אנחנו מקבלים רק מזומן.‬
‫מוזר שאין לך יותר לקוחות עם השירות הזה.‬
‫המון לקוחות, אבל אין עודף.‬ ‫-ברצינות?‬
‫כן. אולי תמצאי משהו בחנות המנגו שלנו.‬
‫לא.‬ ‫-מיץ מנגו?‬
‫לא. הספיק לי.‬ ‫-מנגו מיובש?‬
‫ממש לא.‬ ‫-ריבת מנגו?‬
‫אתה יודע מה?‬ ‫-חומץ מנגו?‬
‫זה לא עובד. המנגונדה שלך. והשם על הפנים.‬
‫בירת מנגו?‬ ‫-לא, תודה.‬
‫צ'אטני מנגו?‬ ‫-לא, תודה.‬
‫זה ממש טעים.‬
‫פאק.‬
‫אגנס!‬
‫אלוהים.‬
‫היי. תקשיב. הבת שלי לא הייתה במכונית,‬ ‫ואני לא מצליחה להשיג אותה. אין קליטה.‬
‫הבת שלך?‬ ‫-כן.‬
‫הנערה מהמטוס?‬ ‫-כן.‬
‫היא ילדה גדולה.‬ ‫-אני יודעת, אבל...‬
‫היא בטח הלכה לטיול.‬ ‫-לאן היא תלך?‬
‫שיט.‬
‫פאולה?‬
‫פאולה, את שם?‬ ‫-מה?‬
‫זאת פאולה.‬
‫לקחת איתך איזו נערה?‬ ‫-כן.‬
‫אתה צריך להגיד "עבור"‬ ‫כשאתה מסיים לדבר. עבור.‬
‫תחזירי אותה לפני שאימא שלה תהרוג אותי.‬
‫אין בעיה, בוס. נגיע תוך חמש דקות.‬ ‫-אוקיי. תודה.‬
‫היא יצאה לסיבוב עם פאולה.‬ ‫-מי זאת פאולה, לעזאזל?‬
‫פאולה היא בת משפחה. זה בסדר. הן בדרך חזרה.‬
‫הקפה המושקע הוא רק לאורחים חשובים?‬
‫זה לא עבד כבר שנים.‬
‫תודה.‬
‫אל תיקחי את זה אישית. פשוט אין פה צורך‬ ‫בעוד מלונות גדולים ומכוערים.‬
‫למרבה המזל, אנחנו לא בונים מלונות מכוערים.‬ ‫יש לנו טעם מעולה.‬
‫יש לכם פה קליטה גרועה, אה?‬
‫כן. ואין לנו מים זורמים בלילה,‬ ‫מ-23:00 עד שבע בבוקר, כל בוקר.‬
‫לא נוח להשקיית עצים.‬
‫כן. אבל למרבה המזל, כל החברים שלך‬
‫שבנו מלונות ליד המים, יש מים. 24-7.‬
‫בשביל הבריכות שלהם.‬
‫הבנתי.‬
‫והג'קוזי.‬ ‫-הבת שלי מגיעה. אני שומעת אותה.‬
‫מזרקות.‬ ‫-תודה על הקפה.‬
‫לאן הלכת, לעזאזל?‬ ‫-יצאתי לסיבוב.‬
‫יצאת לסיבוב. היית צריכה להגיד לי!‬
‫זה מצחיק?‬
‫את מתנהגת כמו אימא?‬ ‫-מצחיק.‬
‫מה את עושה?‬ ‫-מה קורה?‬
‫הן באו לקנות את המקום הזה.‬
‫אתה תמיד חושב על אנשים‬ ‫את הדברים הכי גרועים.‬
‫זה נכון.‬
‫אני צריכה לדאוג איפה את כל הזמן?‬
‫זה לגמרי תלוי בך.‬
‫זה בגלל שלא נסענו לבורנהולם?‬
‫את מענישה אותי על זה?‬
‫פשוט תקפיצי אותי לנמל התעופה.‬ ‫-את כזאת ילדותית.‬
‫תשכחי מזה!‬
‫שבי.‬
‫לעזאזל.‬
‫פאק.‬
‫אגנס. הנה. קחי את המפתח לפינקה.‬
‫אני לא יודעת איפה זה.‬ ‫-כתוב "קאסה דונה" על הדלת.‬
‫זה בקצה הרחוב.‬ ‫-אלה מדרגות!‬
‫את יודעת כמה מדרגות יש להם בבורנהולם?‬
‫והר השמיים ומה לא.‬
‫כמות מטורפת של מדרגות.‬
‫רוצה להזמין פיצה?‬
‫אני לא רעבה.‬
‫מה? בחייך. לא אכלנו כל היום.‬
‫אני לא רעבה.‬ ‫-אז מה עם המבורגרים?‬
‫אני הולכת לישון.‬
‫צ'יפס?‬
‫או אולי איזו פסטה טעימה?‬
‫אני הולכת לישון. לילה טוב.‬
‫- תודה על היין.‬ ‫הסתכלתי על הנכס, את יכולה לדבר? -‬
‫- נשלח אל: יואן -‬
‫- בואי נדבר מחר...‬ ‫יואן -‬
‫- הייתה טיסה טובה? הביף וולינגטון שלנו‬ ‫קיבל 5 כוכבים. קריסטיאן -‬
‫אגנס?‬
‫"רחוב אל גאראל."‬
‫- הלכתי לעיר, נתראה. -‬
‫- נ.ב. המרפסות במלון צריכות להיות מדורגות‬ ‫בשביל קצב ועניין חזותי! -‬
‫היי. חשבתי שהפסקת לעשן?‬
‫כן, נכון. אז מה חשבת על המקום?‬
‫החווה עדיין פעילה.‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫טוב, זו חוות מנגו או מטע מנגו,‬ ‫כמו שהוא קורא לזה.‬
‫כן, כן, נהרוס אותו.‬ ‫יש מים וחשמל, נכון? איך האינטרנט?‬
‫כמעט לא קיים,‬ ‫אבל אלה כבר ענייני לוגיסטיקה.‬
‫נתקן את זה. הבעיה היא הבעלים.‬ ‫הוא מעצבן ומסרב למכור.‬
‫תתרכזי במטרה.‬ ‫תכירי אותו ותשכנעי אותו.‬
‫את תותחית בזה.‬
‫כן, אבל זה ייקח יותר זמן ממה שאת רוצה.‬ ‫הוא מאוד...‬
‫את איתי או לא? יש לנו תוכנית.‬ ‫-כן, כמובן.‬
‫ישיבת ההנהלה בעוד 12 יום. את תמצאי דרך.‬
‫כן.‬ ‫-יואן, את מוכנה?‬
‫חייבת לזוז. תתקשרי אם תצטרכי משהו.‬ ‫-אני אחשוב על משהו.‬
‫אני מאמינה בך. ביי, מותק.‬ ‫-ביי.‬
‫עשינו עסק. אאסוף את זה בשבוע הבא.‬
‫בטח. נתראה.‬ ‫-להתראות.‬
‫אתה רציני?‬
‫היי, יפהפייה. מה?‬
‫אתה רציני?‬
‫אנחנו צריכים את הכסף.‬ ‫-אבל אנחנו צריכים גם את המנגו.‬
‫כן, אבל דיברתי עם הרננדו, ו...‬
‫זה בסדר.‬ ‫נוכל להשתמש בחלק מהרכבים שלו לקטיף.‬
‫מה?‬
‫לא יודעת. אני...‬
‫פשוט מרגישה שאני שוחה נגד הזרם כל הזמן.‬
‫אף פעם לא נמאס לך...‬
‫לשחות ולשחות ו...‬
‫וכלום?‬
‫סליחה.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫אני לוקחת את הבחורה הדנית לסיבוב.‬
‫אחי...‬ ‫-מה אחי?‬
‫אי אפשר לבטוח בהן, אוקיי?‬
‫אי אפשר לבטוח בך.‬ ‫-בי?‬
‫כן, בך!‬ ‫-בי?‬
‫חולצה יפה.‬
‫תודה, חמודה.‬
‫תיהני!‬
‫פוזלת.‬
‫שיט! אלוהים אדירים.‬
‫היי.‬
‫מי זה היה?‬
‫קרלוס ודימיטרי.‬ ‫הם הבעלים של המלון שם למעלה.‬
‫חולצה יפה. מה הם רצו?‬
‫מה הם רצו?‬ ‫-כן.‬
‫בדיוק כמוך.‬ ‫הם מנסים לקנות ממני כבר חמש שנים.‬
‫תעשה לי סיור?‬ ‫-לעשות לך סיור?‬
‫לא, אנחנו צריכים להתחיל לקטוף.‬ ‫-מה עשית בקופנהגן?‬
‫אמרתי לך.‬ ‫-בחייך.‬
‫אף אחד לא נוסע ארבע שעות‬ ‫רק כדי לסרב להצעה.‬
‫למה נסעת?‬
‫אוקיי.‬
‫הייתה לי פגישה בבנק לגבי הארכת הלוואה.‬
‫הם לא אישרו?‬ ‫-לא.‬
‫כמה אתם חייבים?‬
‫אנחנו צריכים לקטוף.‬
‫אני לא מבינה אותך.‬
‫הייתי די ברור. אוקיי?‬ ‫המקום לא למכירה.‬
‫מה תעשה?‬
‫אני אמצא פתרון.‬ ‫-לא, אתה לא.‬
‫אתה חושב שזה מכרה זהב. זה לא.‬
‫זו חוות מנגו מוזנחת.‬
‫מטע.‬ ‫-מטע. שיהיה.‬
‫אתה חייב 4.9 מיליון קרונות.‬
‫נגמרו לך כל החסכונות‬ ‫ואין לך נכסים. מה התוכנית שלך?‬
‫התוכנית היא שאני אעבוד ושאת תלכי הביתה.‬
‫טוב?‬
‫תודה שבאת.‬
‫אני יורדת פה.‬ ‫מקווה שלא אפול במדרון התלול.‬
‫סיור זריז.‬
‫בואי.‬
‫נחמד, נכון?‬
‫כן. המקום הזה...‬
‫קסום עם הנוף הזה‬
‫והרוח הצפון-מערבית הבלתי פוסקת עם ריח ה...‬
‫ריח המנגונדה.‬
‫הגענו.‬
‫נכון. כן.‬
‫תודה.‬
‫זה לב המטע.‬
‫הנהר עובר ליד הבית וזורם למטה אל השדות.‬
‫בסדר?‬
‫מתי הם מוכנים?‬ ‫-עכשיו.‬
‫הם פורחים באביב בסביבות אפריל,‬ ‫והם בשלים עכשיו.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫לוקח לעץ שש עד עשר שנים כדי לייצר מנגו.‬
‫היי.‬ ‫-היי, מה שלומך?‬
‫בסדר?‬
‫זה תמיד היה החלום שלך?‬
‫כן. חלמתי להקים מטע מנגו‬ ‫בפריחיליאנה מגיל חמש.‬
‫באמת?‬
‫לא נכון.‬
‫מה עשית קודם?‬
‫הייתי עורך דין.‬
‫עורך דין?‬
‫כן.‬
‫למה עזבת את זה?‬
‫בגלל אהבה?‬
‫אני מניחה שזה בסדר.‬
‫אז זו הייתה אהבה ואז הקמתם חוות מנגו?‬
‫מטע.‬ ‫-מטע.‬
‫לא, זה היה...‬
‫שייך למשפחה שלה.‬
‫אני חייב לעבוד.‬ ‫-כן.‬
‫-תוכלי לחזור בעצמך?‬ ‫-באמת?‬
‫שמאלה, ימינה, שמאלה, ואז במורד השביל.‬
‫על הטרקטורון?‬
‫לא! אבל זו הליכה ממש נחמדה.‬
‫אני רוצה להראות לך כל כך הרבה דברים.‬ ‫את תמותי עליהם.‬
‫יפה פה.‬
‫אני רוצה לראות חוף.‬ ‫אני רוצה להיכנס למים, כשכל כך חם.‬
‫אין חוף בפריחיליאנה.‬
‫אוקיי.‬
‫באמת יפה פה מאוד.‬
‫אני יודעת. נכון.‬
‫למה את מתעניינת כל כך בבניינים וכל זה?‬
‫תמיד רציתי להיות אדריכלית.‬
‫מגניב מאוד.‬
‫ניסיתי להירשם לאיזה בית ספר,‬ ‫אבל לא התקבלתי.‬
‫את יכולה לנסות בשנה הבאה בכל מקרה.‬ ‫-זה כל כך יפה.‬
‫את אוהבת את זה?‬
‫כן! אני מתה על זה.‬
‫אני יודעת בדיוק לאן נלך עכשיו.‬
‫בואי נלך. נאסוף את ידיד שלי בדרך.‬
‫עדיין כאן?‬
‫שב.‬
‫מה אם הם יכולים להתקיים יחד?‬
‫מה יכול להתקיים יחד?‬ ‫-חוות המנגו...‬
‫מטע.‬ ‫-המטע והמלון של ולצר?‬
‫פשוט... אוקיי.‬
‫אם נשמר את השדות, התרבות והעצים.‬
‫אורחי המלון יאהבו את זה.‬
‫המלון יפיח חיים באזור וייצור עבודות חדשות.‬
‫הצוות שלך יישאר בעבודתו,‬ ‫המקום הזה יישאר שלך, ולצר יהיו מרוצים.‬
‫הם יזרימו כסף...‬
‫את יודעת שאין פה קליטה, נכון?‬ ‫-שמתי לב לזה. אני פשוט חושבת...‬
‫חצי מהיום אין לנו חשמל.‬ ‫-כן.‬
‫אין מים בלילה.‬ ‫-אנחנו נתקן את זה. תקשיב...‬
‫אם נפתור את בעיות התשתית,‬ ‫זה יועיל לשני הצדדים.‬
‫נכון? יותר פעילות, יותר עבודות.‬
‫נו? זה לא לגמרי מטומטם, נכון?‬
‫למעלה, למטה, למרכז, לחיים!‬
‫זה מעולה. הוא מעולה בזה.‬
‫את אוהבת את זה?‬ ‫-כן.‬
‫- מטע המנגו ג'אנאת, אלכס -‬
‫- שריפה קטלנית גבתה את חיי הבעלים -‬
‫- שריפה במטע מנגו מקומי‬ ‫שני הבעלים נהרגו -‬
‫- אזרח דני מציל נערה משריפה.‬ ‫השניים היחידים ששרדו. -‬
‫לפני שתתחרפני, אני רק רוצה לומר...‬ ‫-רוצה קצת?‬
‫טעים, נכון?‬
‫כן.‬
‫איך היה היום שלך?‬
‫ממש נחמד... למען האמת.‬
‫באמת?‬ ‫-באמת.‬
‫פאולה הכירה לי את אחד הידידים שלה.‬ ‫ואז הלכנו לפארק מים.‬
‫לא כמו של ילדים. יותר כמו...‬ ‫-לא. לא כמו של ילדים.‬
‫טוב, האמת שזה היה די ילדותי.‬
‫זה נשמע מקסים, מותק.‬ ‫-כן.‬
‫מה איתך?‬ ‫-הלכתי שוב למטע. אז כואבות לי הרגליים.‬
‫למה לחזור?‬ ‫-למצוא דרך‬
‫לבנות את המלון בשביל ולצר.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫ראיתי את הציורים שלך.‬ ‫-תודה על ההערה שלך.‬
‫על לא דבר.‬
‫אבל אני בספק אם תצליחי לגרום להם לעזוב.‬
‫כן...‬
‫הוזמנו למסיבה שם למטה.‬ ‫-לא.‬
‫זו מסיבת מנגו, נכון?‬
‫כן, אני חושבת שכן.‬
‫מסיבת מנגו מחורבנת.‬
‫אני מצטערת, לא ידעתי שלא התקבלת.‬
‫לעזאזל עם זה. זה לא משנה.‬ ‫-לא.‬
‫זה לא משנה.‬
‫זה כן משנה. פשוט קרו הרבה דברים לאחרונה.‬
‫כן.‬
‫מה?‬ ‫-כלום.‬
‫לא, תגידי לי. מה?‬
‫קרו הרבה דברים לאחרונה?‬
‫כאילו, ב-18 השנים האחרונות, או מה?‬
‫את זוכרת את הסבים שלך?‬
‫אימא ואבא של אבא? כן.‬
‫לזה התכוונתי.‬ ‫ההורים של אבא שלך, לא ההורים שלי.‬
‫נחשי מה הם הביאו לי כשחגגתי יום הולדת תשע?‬
‫קיבלתי פתק שכתוב עליו שהם נסעו למינכן,‬
‫והם השאירו אותי אצל השכנים שלנו‬ ‫וחזרו לקחת אותי אחרי שבוע.‬
‫טוב, זה לא... כאילו, זה לא תירוץ.‬ ‫אבל אני רק מנסה לומר ש...‬
‫אבא שלך אוהב דברים כאלה.‬
‫והוא כל כך טוב בזה. הוא מעולה ב...‬
‫חג המולד, קופסאות אוכל ושיעורי בית.‬ ‫וההורים שלו...‬
‫כשאספתי אותך, הרגשתי שאני קורעת אותך‬ ‫מהמשפחה האמיתית שלך‬
‫ומביאה אותך לדירה אומללה,‬ ‫שם היית צורחת וקוראת לו.‬
‫אז זו אשמתי?‬ ‫-לא. זו לא אשמתך.‬
‫אני רק אומרת שהיה לך הכול‬ ‫אצל אבא שלך. בבית שלי...‬
‫לא היה שום דבר.‬
‫אימא שלי הייתה שם.‬
‫כן.‬
‫אני מצטערת. זה כל כך דפוק...‬ ‫-לא, אל תתנצלי.‬
‫זה מגעיל מצידי...‬ ‫-לא, אני שומעת מה את אומרת.‬
‫קלטתי אותך.‬
‫זה סוף השבוע.‬ ‫את לא יוצאת עם החברים החדשים שלך?‬
‫לא, אני חושבת שהם...‬ ‫הם היו עייפים והלכו הביתה.‬
‫את תמיד יכולה לתת לאימא שלך לשתות המון.‬ ‫-כן.‬
‫פאוליטה, תעזרי לי.‬ ‫-אני באה.‬
‫הם מהקצה הדרומי?‬ ‫-כן.‬
‫אפשר להשתמש בהם למסיבת הקטיף, לדעתך?‬
‫לא יודעת.‬
‫הזמנת את הדניות?‬
‫כן, הזמנתי את אגנס.‬
‫מה?‬ ‫-אתה מחבב אותה.‬
‫מה?‬ ‫-את אימא שלה.‬
‫אחי, אין מצב!‬
‫יש ממש.‬ ‫-לא!‬
‫כן! ראיתי אותך מגונדר עם החולצה החדשה שלך.‬
‫כי הייתה לי פגישה, אז לבשתי...‬ ‫-בטח.‬
‫אני לא חייב לך הסברים.‬ ‫-ברור שלא.‬
‫אלכס?‬ ‫-כן?‬
‫לא אכפת לי.‬
‫אני בטוחה שגם לאחותי לא היה אכפת.‬
‫למען האמת, אני בטוחה שהיא הייתה שמחה.‬
‫מה אם שניהם יכולים להתקיים?‬ ‫מטע המנגו והמלון של ולצר?‬
‫אם נשמר את השדות, את העצים והתרבות.‬
‫אורחי המלון יאהבו את זה,‬ ‫המלון יחיה את האזור‬
‫וייצור עוד מקומות עבודה למקומיים,‬ ‫ואנחנו יכולים... לבסס אמון,‬
‫בזמן שאנחנו מתרחבים. בכל אופן,‬ ‫רק רציתי לשמוע את דעתך. תתקשרי אליי.‬
‫ביי.‬
‫על מה את מסתכלת?‬
‫מה קורה?‬ ‫-מה?‬
‫למה שלא פשוט תעזבי את יואן?‬
‫את כל הזמן מרוויחה להם כסף‬ ‫ועושה עבורם הכול.‬
‫אם תשקיעי שבריר מהאנרגיה הזאת...‬ ‫-רצית להיות אדריכלית?‬
‫עכשיו אני תוהה‬ ‫אם תעדיפי להיות יועצת פיננסית?‬
‫אני הבת של אבא שלי, נכון?‬
‫כן...‬ ‫-דברי על זה עם אבא.‬
‫הוא יעזור לך.‬ ‫-עם מה?‬
‫עם הקמת עסק משלך.‬
‫לא, אני לא עושה את זה.‬ ‫לא כשאני בדרך למעלה.‬
‫תפסיקי! אין לך חבר או חברים,‬ ‫את לא מבלה עם המשפחה שלך.‬
‫מה עוד את צריכה?‬ ‫-יש לי הרבה חברים.‬
‫מתי היה לך חבר בפעם האחרונה?‬
‫מתי?‬ ‫-כן, מתי?‬
‫אני לא רוצה לדבר על זה איתך.‬ ‫-פשוט תגידי לי!‬
‫מתי היה לך חבר בפעם האחרונה?‬
‫אבא?‬ ‫-כן. זה היה אבא.‬
‫כן. הטלפון שלך מצלצל. חבל.‬
‫אני לא מתכוונת להיות כלבה.‬ ‫אני רק אומרת ש...‬
‫הידיים שלי רטובות. אני לא יכולה.‬
‫יש לי חברים.‬
‫שלום, פאולה.‬
‫כן! אני באה.‬ ‫ואני חושבת שגם אימא שלי באה.‬
‫-לא, אני לא באה.‬ ‫-כן, היא באה.‬
‫רוצה לנהוג?‬ ‫-באמת?‬
‫כן.‬
‫אני לא מבינה למה אבא לא מרשה לי.‬ ‫עשיתי תאונה עם האוטו שלו פעמיים,‬
‫ואז זה נאסר עליי לכל החיים.‬ ‫-אני רק אצא ברוורס.‬
‫אני יודעת לעשות רוורס.‬ ‫-אני אעשה את זה.‬
‫תעצרי.‬
‫תזיזי את היד.‬
‫תישארי בנתיב שלך.‬ ‫-זה מה שאני עושה!‬
‫כן, אבל קצת יותר.‬
‫אבל אני ב...‬ ‫-ככה. זה בסדר.‬
‫אני פוזלת?‬
‫מה?‬ ‫-אני פוזלת?‬
‫תסתכלי עליי מקרוב.‬
‫את יכולה לנהוג?‬ ‫-זה בסדר. תסתכלי קדימה.‬
‫כן.‬ ‫-עיניים על הכביש.‬
‫אם את יכולה לנהוג פה, אז...‬ ‫את יכולה לנהוג בכל מקום.‬
‫שלום!‬ ‫-שלום!‬
‫אני כל כך שמחה שבאת.‬
‫ברור.‬
‫מה שלומך? בסדר?‬ ‫-כן, אני בסדר.‬
‫שלום.‬ ‫-היי.‬
‫מה שלומך?‬
‫היי.‬ ‫-את באה?‬
‫לא, אני צריכה ללכת הביתה, אבל...‬ ‫-בבקשה!‬
‫אני חייבת לענות לזה, אבל תמסרי ד"ש.‬ ‫ותיהנו. טוב, ביי.‬
‫בואי.‬ ‫-היי, יואן.‬
‫מדהים פה.‬
‫קליטה גרועה. אני רק איכנס פנימה.‬
‫מה אמרת?‬
‫שמעתי את ההודעה שלך. מה קורה?‬
‫תעשי מה שאמרו לך.‬
‫תשכחי מהקהילה המקומית ומטעי מנגו.‬
‫ישיבת ההנהלה מתקרבת ואסור שזה ייכשל.‬
‫היית אמורה לשכנע אותו ולגרום לו לחתום...‬
‫נסי לשמור על ראש פתוח... לא נוכל לנסות אולי...‬
‫תסגרי את העסקה,‬ ‫כדי שנוכל להרוס את חוות המנגו.‬
‫אני צריכה לסיים. ביי.‬ ‫-היי.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אני חושב שיש שם משהו...‬ ‫כן, תנסי ללחוץ. זה תקוע...‬
‫את באה?‬
‫כן, בסדר. כן, אני באה.‬
‫אלוהים, איזה חום.‬
‫מה קורה, אנשים?‬
‫אלוהים אדירים,‬ ‫אכלנו כל כך הרבה מנגו, תהיה לנו בחילה!‬
‫איזו מסיבה, נכון?‬ ‫-כן!‬
‫פאולה, אני אוהב אותך, יפהפייה.‬
‫הנה, התחלנו.‬
‫אני רוצה להקדיש רגע‬ ‫כדי לדבר על חבר יקר שלי.‬
‫חבר שדואג לכולנו.‬
‫חואן התחיל.‬
‫אני חייבת לומר לך משהו.‬ ‫-כן?‬
‫אם יש לך רגע...‬
‫בטח.‬ ‫-אלכס?‬
‫אלכס!‬ ‫-אלכס!‬
‫אני צריך לעשות מעצמי צחוק עכשיו.‬
‫אין בעיה.‬ ‫-אלכס!‬
‫נדבר אחר כך.‬ ‫-כן.‬
‫קחי לך בירה.‬ ‫-בטח.‬
‫אלכס!‬
‫קדימה, אלכס, קדימה!‬
‫אלכס!‬ ‫-אלכס!‬
‫תענוג לארח כאן את כולכם. ואני בטוח...‬
‫שריה, מנואל ומארי...‬
‫היו נהנים מזה מאוד.‬
‫מארי הייתה במיוחד שמחה לשמוע‬ ‫את הספרדית המגושמת שלי.‬
‫אני אעשה את זה באנגלית.‬
‫בכל שנה אנחנו חוגגים‬ ‫את העבודה הקשה שלכם, את הקטיף,‬
‫ואת הקהילה המיוחדת הזאת.‬
‫אנשים תמיד מחפשים משהו.‬
‫משהו גדול יותר, נוצץ יותר.‬
‫אני יודע שאני הייתי כזה.‬
‫חיפשתי אושר בכל המקומות הלא נכונים.‬
‫אתה?‬
‫משפחה היא אושר.‬
‫כולנו קיבלנו משפחה,‬
‫אבל האנשים איתם אנחנו בוחרים‬ ‫לבלות את זמננו,‬
‫האנשים איתם אנחנו בוחרים‬ ‫לבלות את חיינו בכל יום,‬
‫האנשים שבוחרים לשנות את כיוון חייהם‬
‫כדי להיות איתנו...‬
‫זאת משפחה.‬
‫הקהילה הזאת היא המשפחה שלי.‬
‫אני יודע שהמקום הזה מבטיח‬ ‫את הישרדותה של הקהילה.‬
‫ואני אעשה כל שביכולתי‬ ‫כדי שזה יישאר ככה. אני מבטיח.‬
‫טוב, בואו נחגוג. איך אומרים? "סלבראמוס"?‬
‫סלבראמוס!‬ ‫-סלבראמוס!‬
‫אפשר בירה אחת?‬
‫תודה.‬
‫בירה, בבקשה.‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫מה אתה...‬ ‫-מה...‬
‫קודם את.‬ ‫-אהבתי את הנאום שלך.‬
‫תודה.‬
‫לא התכוונתי לאף מילה.‬
‫על מה רצית לדבר?‬
‫שום דבר. זה לא חשוב.‬
‫אתה באמת לא מדבר ספרדית?‬ ‫לא קלטת את זה?‬
‫אני חושב שזו הייתה ספרדית די טובה...‬
‫דיברתי עכשיו.‬
‫אני חושב שאני דובר את השפה היטב.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום, יפה! אני חייב...‬
‫כן, בטח.‬
‫את לא מאמינה לי!‬
‫אני מאמינה לך! את טסה למעלה.‬
‫כן!‬
‫טייס חילוץ!‬
‫שלום? מה קורה?‬
‫אני באה.‬
‫היי.‬ ‫-היי. מה קורה?‬
‫היא בסדר. הבנות...‬ ‫-כן?‬
‫הן שתו יותר מדי.‬ ‫-את בסדר?‬
‫היא בסדר.‬ ‫-את בסדר?‬
‫יש לך משהו על הפנים.‬ ‫-וואו. קדימה, למעלה!‬
‫תפסת אותה?‬ ‫-קדימה. קומי. לכי לישון.‬
‫אני לא יכולה...‬ ‫-לא, קומי! מתוקה.‬
‫אוקיי.‬ ‫-תפוס אותה.‬
‫כן. לאן היא הולכת?‬ ‫-למעלה.‬
‫בסדר.‬ ‫-זהירות על הראש. זו הדלת שם מאחור.‬
‫טוב.‬
‫זהו.‬ ‫-תפסת אותה?‬
‫כן. הנה, מותק.‬
‫בואי נחלוץ לך את הנעליים. זהו.‬
‫תודה.‬
‫רוצה כוס יין?‬
‫כן, בבקשה.‬
‫הן היו על המטוס?‬ ‫-כן. אבל...‬
‫הן היו על המטוס?‬
‫כן, הן היו על המטוס.‬
‫על מטוס אמיתי?‬
‫כן. מטוס קטן.‬ ‫-לא!‬
‫כן.‬ ‫-מטוס קטן?‬
‫והן לא... כאילו, הן לא התכוונו להמריא.‬
‫זה בטוח היה הרעיון של פאולה.‬ ‫-לא נכון.‬
‫אני מבטיח...‬ ‫-אני בטוחה שזאת הייתה...‬
‫לא.‬ ‫-בטוח!‬
‫תקשיבי. פאולה חושבת שזה סוד,‬ ‫אבל היא רוצה להיות טייסת.‬
‫אז זו הייתה פאולה.‬
‫אוקיי.‬
‫אני בספק.‬ ‫-היא סיפרה לי על הפרויקט שלה.‬
‫פרויקט?‬
‫כן. זה מטופס הבקשה שנדחה.‬
‫היא סיפרה לך על זה?‬
‫כן. זה בטח היה יותר הגיוני,‬
‫אם היא לא הייתה שותה חצי בקבוק רום...‬
‫כן, אני בטוחה.‬ ‫-אבל היא חכמה. ממש חכמה.‬
‫לא פלא שאת גאה בה.‬
‫היא לא סיפרה לי על זה כלום.‬
‫על הפרויקט.‬ ‫אני לא יודעת עליו כלום, אבל אני...‬
‫...גם לא בדיוק שאלתי.‬
‫מה איתך?‬ ‫-מה איתי?‬
‫מה אתה רוצה?‬ ‫-אני?‬
‫מה החלום הגדול שלך? זו שאלה גדולה.‬
‫אין לי מושג. לא חשבתי על זה מאז...‬
‫מאז השריפה?‬
‫אני זוכר ש...‬
‫הרגשתי ש...‬
‫הכול נלקח ממני.‬
‫כל מה שהיה לי, כל מה שאהבתי,‬
‫כל מה שהאמנתי בו‬
‫נלקח ממני בשבריר שנייה.‬
‫אבל אז הסתכלתי על פאולה.‬
‫הילדה הקטנה והיקרה הזאת, ש...‬
‫היא איבדה הכול.‬
‫אז אני חושב, אני פשוט...‬
‫התחלתי לבנות מחדש את החווה, וטיפלתי בה.‬
‫והזמן עבר...‬
‫והנה אנחנו כאן.‬
‫אתה בכלל אוהב מנגו?‬
‫לא, הם מתוקים מדי.‬
‫הם מתוקים מדי.‬ ‫-מתוק בהגזמה.‬
‫לארקה?‬
‫- יואן סאוטן‬ ‫שיחה שלא נענתה -‬
‫- איך מתקדמת התוכנית שלנו?‬ ‫שכנעת אותו לחתום? -‬
‫אני חושבת שאקח יום חופש.‬
‫אולי נוכל ללכת לשוק שהצעת?‬
‫אם בא לך?‬
‫יש לך הודעה.‬
‫אז זו הייתה התוכנית שלך כל הזמן?‬
‫לא ידעתי איך לספר לך.‬
‫אני מבין למה אגנס מתקשה לחלוק איתך דברים.‬
‫תגיד לה שהיא תמיד רצויה אצלנו.‬
‫נסיעה טובה.‬
‫אימא?‬
‫היי, מתוקה.‬
‫את בסדר?‬
‫כולנו עושים דברים מטופשים‬ ‫כשאנחנו מחבבים מישהו.‬
‫תודי שאת מחבבת אותו.‬ ‫-לא...‬
‫תגידי את זה. את צריכה לעשות את זה.‬ ‫-תפסיקי.‬
‫יש לך צורך לשלוט בהכול כל הזמן.‬
‫העניין הוא לא אם אני מחבבת אותו או לא.‬
‫אז מה העניין?‬
‫אני פשוט לא טיפוס של מערכות יחסים.‬
‫עדיף להימנע ממני.‬
‫מערכות יחסים הן לא הקטע שלי.‬ ‫אני לא גורמת לאנשים לאושר.‬
‫ראיתי את זה.‬
‫הוא נראה מאושר מאוד.‬
‫כן.‬
‫ואם יש מישהי שמסוגלת לפתור בעיות, זו את.‬
‫ואת יודעת את זה.‬
‫ולא משנה מה...‬
‫נתת לי את אחת החופשות‬ ‫הכי טובות שהיו לי אי פעם.‬
‫ובהחלט עשית אותי מאושרת.‬
‫שלום.‬
‫סליחה?‬
‫לא, תשכחי מזה!‬
‫לא, זה המושב שלי, והתיק שלך במושב שלי.‬
‫תודה.‬
‫תודה רבה.‬ ‫-בטח.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫לא היה לך תינוק?‬ ‫-מה?‬
‫לא היה לך תינוק איתך?‬
‫כן. הוא עם אבא שלו בספרד.‬
‫חצי ספרדי, חצי דני.‬
‫מעניין.‬ ‫-כן. זה יכול לעבוד.‬
‫מה יש לך?‬ ‫-כלום.‬
‫זה לא נראה ככה. אתה יכול להירגע קצת?‬ ‫לא הפסקת לעבוד כל הבוקר.‬
‫אתה יכול לדבר איתי?‬
‫אלכס, אתה צריך לעשות הפסקה!‬
‫לעזאזל.‬
‫אלכס!‬
‫אלכס.‬
‫את יודעת, כשאת שואלת על...‬
‫עייפות...‬
‫קנסאדו, את יודעת? מהמאבק הבלתי פוסק?‬
‫כן.‬
‫ו...?‬
‫דיברת עליי או עלייך?‬
‫עליך, כמובן.‬ ‫תסתכל על עצמך, אתה נראה ממש זקן.‬
‫אוקיי.‬
‫אני זוכר כשמארי הייתה איתנו.‬
‫דיברת על טיסה כל הזמן.‬
‫בית ספר לטיסה.‬
‫כן.‬
‫אבל....‬
‫טוב לי כאן, אז...‬
‫אתה יודע?‬
‫ואתה?‬
‫כן, כמובן.‬
‫אני הולכת...‬
‫לאכול ארוחת צהריים.‬ ‫-בסדר.‬
‫בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫היי, מהממת.‬
‫מה קורה?‬ ‫-מועצת המנהלים שלחה אותם.‬
‫אני חושבת שהצלחנו.‬ ‫-אבל הוא לא הסכים לחתום.‬
‫קיבלתי את החוזה הבוקר.‬
‫אני לא יודעת מה עשית. זה מדהים. הוא חתם.‬
‫אנחנו רק צריכים את המסמכים הסופיים,‬ ‫ואז את נוסעת למלאגה.‬
‫זה יסתדר תוך כמה שבועות, ואז תטוסי לשם,‬
‫תהרסי הכול, תבני הכול,‬ ‫תעצבי, תכשירי את הצוות ותפתחי.‬
‫כן.‬
‫אני חייבת לזוז.‬
‫אבל...‬
‫אוקיי...‬
‫- יום שני: ניסיתי להתקשר. השארתי הודעה. -‬
‫- אתמול: תחזור אליי. לא הבנת... -‬
‫- תן לי להסביר.‬ ‫זה היה לילה נפלא. סליחה. -‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫היי.‬
‫קראתי את כל הבקשות. אין מה להוציא מזה.‬
‫הכול לפי הספר.‬ ‫אנחנו לא יכולים לערער על שום דבר.‬
‫אפשר?‬ ‫-בטח.‬
‫איפה הייתי?‬
‫דיברתי עם הבנק,‬ ‫וחבר שלך חייב 4.9 מיליון קרונות.‬
‫אז אם הוא לא יכול לגייס את הכסף,‬ ‫יש לו סיכוי נמוך מאוד לשמור על החווה.‬
‫כן... טוב, אמרתי את זה. זה הכול.‬
‫תודה שניסית.‬ ‫-בטח. זה בסדר.‬
‫מה שלומה?‬
‫אני חושב שהיא מתגעגעת אלייך.‬ ‫-לא...‬
‫היא בטח מתגעגעת למלאגה.‬
‫כן, גם לשם.‬ ‫אני חושב שהיא מתגעגעת גם אלייך.‬
‫תמיד נשמת כל כך בכבדות?‬
‫מה?‬
‫אתה נושם בכבדות.‬ ‫-מה?‬
‫תפסיק. זה מעצבן.‬ ‫-אני לא יכול להפסיק לנשום.‬
‫אני נושם רגיל.‬ ‫-אתה מצפצף.‬
‫בסדר. תקשיבי. אנחנו עורכים...‬
‫מסיבת...‬
‫גילוי מין העובר.‬
‫מה אתם עורכים?‬
‫אנחנו עורכים...‬ ‫-מה?‬
‫גילוי מין העובר.‬
‫מסיבת לידה, אני מניח.‬
‫גילוי מין העובר? מסיבת לידה? באמת?‬
‫ויוי ממש רוצה את זה.‬ ‫-באמת?‬
‫כן. את רוצה לבוא?‬ ‫-לא.‬
‫בשביל אגנס?‬ ‫-גם לא בשביל אגנס.‬
‫בשביל אגנס ובשבילי, ורק לזמן קצר מאוד?‬
‫תודה.‬
‫אני רואה. תודה. אפשר לקחת את הבקבוק?‬
‫זאת ויוי, את יודעת. היה נחמד‬ ‫אם היא הייתה יכולה לשתות רק כוס אחת.‬
‫קח את זה וזהו.‬
‫תודה.‬
‫בכל מקרה, הוא יכול לחזור בו תוך 14 יום,‬ ‫אם יהיה צורך.‬
‫בסדר? נתראה.‬
‫תודה על העזרה.‬ ‫-מין העובר.‬
‫- שנמכור גם את הבית שלך?‬ ‫הערכת שווי בחינם -‬
‫...שתיים, אחת!‬
‫זה היה מושלם. עוד ילדה.‬
‫מעולה.‬
‫בבקשה, תתחילו לאכול...‬
‫את מחטטת?‬
‫לא, אני לא.‬
‫זה הפרויקט שלך?‬
‫כן.‬
‫זה הפרויקט.‬
‫איך זה עובד?‬ ‫-את לא חייבת לשאול.‬
‫אבל אני רוצה לדעת.‬
‫את יודעת מה זה בתים זעירים, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫אז... לכל אחד יש משק בית נפרד.‬
‫ואז מתחלקים בהוצאות הגדולות, כמו...‬
‫פאנלים סולאריים, מערכות חימום גיאותרמי‬ ‫או אנרגיית רוח, תלוי איפה גרים.‬
‫אספקת מים ומערכת חימום משותפת.‬
‫הבתים כמובן בנויים מחומרים ביוגניים.‬
‫רצוי שיהיו ברי קיימא ומתחדשים.‬
‫הקירות עשויים מאדמת חרסית‬
‫עם בידוד מעשב ים, וגגות הרעפים‬
‫עשויים משאריות עץ‬ ‫כדי ליצור משהו דינמי וידידותי לסביבה, ו...‬
‫מה?‬
‫זה פשוט רעיון נהדר.‬
‫וזה בא ממך.‬
‫תודה. תגידי את זה לבית הספר לאדריכלות.‬
‫זין על בית הספר הזה.‬
‫כן. שיזדיינו.‬
‫דיברת עם פאולה?‬
‫כן. הסתמסנו.‬ ‫-כן?‬
‫דיברת עם אלכס?‬ ‫-לא.‬
‫אני חושבת שהקליטה די גרועה.‬
‫פשוט תתקשרי אליו.‬
‫יש עוגה.‬
‫כן. אני כבר יורדת.‬
‫אגנס!‬
‫בואי הנה, בבקשה.‬
‫מה קורה?‬
‫תארזי תיק.‬
‫את טיפשה?‬
‫כן, אולי.‬
‫נבנה בלעדייך.‬ ‫-אתם לא תבנו את המלון הזה.‬
‫אולי במקום אחר, אבל...‬
‫לא במטע הזה.‬ ‫-ומה את תעשי בנדון?‬
‫יש לנו חוזה. הוא חתם.‬ ‫-אבל יש לו 14 יום לבטל.‬
‫אוקיי.‬
‫אז את רוצה לעצור את זה?‬
‫את לא חייבת להבין את זה.‬
‫אני אסירת תודה על הכול.‬
‫אני ממש מצטערת, אבל ככה זה צריך להיות.‬
‫אני חייבת לעשות את זה.‬
‫את מפוטרת.‬
‫כן.‬
‫שיט!‬
‫איך הולך?‬
‫טוב, איך אצלך?‬
‫אלוהים!‬
‫הגעת!‬
‫כל כך טוב לראות אותך.‬
‫מה את עושה פה?‬ ‫-אנחנו יכולים לדבר?‬
‫אין לנו על מה לדבר.‬ ‫-חמש דקות ואני אעזוב אותך בשקט.‬
‫אני צריך להכניס את הקטיף.‬ ‫ואין לנו על מה לדבר. אוקיי?‬
‫בסדר.‬
‫את חושבת שהם בסדר?‬
‫כן.‬
‫הם יהיו בסדר גמור.‬
‫אוקיי.‬
‫זה ה... סיימנו?‬
‫כן.‬
‫סיימנו?‬ ‫-כן.‬
‫אז אפשר לדבר עכשיו?‬ ‫-צריך לשנע את כל הארגזים.‬
‫תעזור לי. תודה.‬
‫נו, בחייך.‬
‫אנחנו רק עומדים כאן. תקשיב.‬ ‫-אני עובד.‬
‫זה לא אינסולין, זה מנגו.‬ ‫בבקשה, רק תקשיב לי?‬
‫מה...‬ ‫-זה קשה...‬
‫אז תגידי לי!‬
‫זה קשה להתנצל כשאני צועקת עליך.‬
‫אבל אני מצטערת!‬
‫סליחה שלא הצלחתי יותר.‬ ‫ניסיתי, אבל זה השתבש.‬
‫היית נהדרת.‬
‫קיבלת את מה שרצית.‬
‫קניתם את המקום.‬ ‫תקבלו את המלון הנוצץ שלכם. זה מושלם.‬
‫למה את פה?‬
‫בגללך.‬
‫אני פה בגללך.‬
‫אתה לא צריך למכור לוולצר.‬ ‫-מה?‬
‫מכרתי את הדירה שלי, ולוויתי קצת כסף.‬
‫די הרבה כסף, למען האמת.‬
‫יותר מדי כסף.‬
‫מכרת את הדירה שלך?‬
‫כן.‬
‫את בחובות עצומים.‬
‫כן.‬
‫אין לך נכסים?‬
‫לא.‬
‫מה התוכנית שלך?‬
‫- כעבור 12 חודשים -‬
‫אחי!‬
‫אני כל כך גאה בך.‬
‫עשיתי את זה!‬
‫היום הראשון של בית הספר לטיס.‬
‫יש!‬
‫כל הכבוד, מותק!‬
‫יפהפייה.‬ ‫-היי.‬
‫היי, מותק.‬
‫היי, אחות.‬
‫זה היה טוב?‬
‫מעולה.‬
‫זה נראה די טוב, אה?‬
‫את נראית די טוב.‬
‫אתה גאה?‬
‫כן. מאוד.‬
‫אתה בוכה?‬ ‫-מה?‬
‫אתה בוכה?‬ ‫-אני בוכה? אין מצב!‬
‫אתה כל כך גאה שאתה בוכה?‬
‫רק קצת?‬ ‫-לא.‬
‫תן לי לראות.‬
‫עיניים רטובות...‬ ‫-זו זיעה.‬
‫זיעה בעיניים...‬ ‫-אני מזיע...‬
‫תראי אותך. תראי מה עשית. אני כל כך גאה!‬
‫הצלחנו!‬
‫אלוהים!‬
‫אנחנו צריכים לדבר על משהו.‬ ‫-אוקיי?‬
‫מנגונדה לא יכולה להיות בתפריט.‬ ‫אף אחד לא מבין!‬
‫כולם יבינו ברגע שמסבירים.‬ ‫לימונדה, מנגונדה.‬
‫אבל...‬ ‫-אנחנו מוסיפים גם אבוקדה.‬
‫מה? לא.‬ ‫-אבוקדה.‬
‫מאבוקדו. אז זה יהיה לימונדה,‬ ‫מנגונדה, אבוקדה.‬
‫רעיון נהדר, נכון?‬
‫זה בחיים לא יקרה!‬
‫תרגום כתוביות: תמר פימה‬