Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
OKRES MASAKA, UGANDA
Připraveni? Ještě počkejte.
Zkusíme to ještě jednou.
Jsme všichni?
Řekněte si, že to zvládnete!
Řekni: „Já to zvládnu!“
Tak honem! Poslední je padavka!
Ukažte jim to.
Jdeme na to!
Skloňte se!
S hudbou zapomeneš na všechny stresy a problémy.
Děti z Masaky
dokázaly inspirovat a změnit svou vesnici
pomocí hudby.
Ale až uslyšíte jejich příběhy,
pochopíte, že jsou to děti, kterým svět nedával naději.
- Jsme hvězdy Afriky! - Jsme!
DĚTI Z MASAKY: S RYTMEM V SRDCI
Masaka Kids Africana poskytuje domov ugandským dětem, které osiřely,
žily na ulici, nebo se o ně jejich rodiny nedokázaly postarat.
Jdeme tancovat!
- Zatančíme tuhle. - Začínáme!
Raz, dva, tři!
A tancujeme!
Masaka Kids Africana jsme založili,
abychom měnili životy dětí v ghettu a na ulici.
Jsou v situacích, kdy potřebují naši pomoc.
Říkáme si velvyslanci dětí v ghettu a na ulici.
Oslovujeme je tancem.
Oslovujeme je zpěvem.
Oslovujeme je hudbou.
Jo, jo!
Mám náladu!
Taneční náladu!
Mám náladu!
Začni tančit, když tančíš! Skloň se! Já se bavím! Mám náladu!
Jo, jo!
Pojďme tančit!
Hej! Pojďme tančit!
Bude to zábava!
Hej! Pojďme tančit!
Dělá nám radost sledovat, jak se životy těchto dětí mění.
Oblast Masaka má nejvyšší míru přenosu HIV v Ugandě.
Odhaduje se, že polovina dětí mladších 15 let
ztratila jednoho nebo oba rodiče.
Mnoho dětí umírá na ulici.
Hodně dětí je zneužíváno. Jsou to děti, které nevidíme ani neznáme.
Já sám jsem byl na ulici.
Vím, jaké to tam je.
Matka mi brzy zemřela.
Tu jizvu, kterou mám na obličeji,
na straně hlavy, mi udělala nevlastní matka.
Rozhodl jsem se, že radši odejdu, než abych doma umřel.
Žít na ulici nebylo lehké.
Přes den jsme sbírali šrot, abychom si mohli koupit jídlo.
Všichni, co sbírali šrot v Katwe,
byli považováni za zloděje a zbiti.
Ta situace mě začala trápit.
Ale kdykoli jsem přemýšlel o sebevraždě…
zjevila se mi matka a ptala se, proč se chci zabít.
Zpíval jsem si takovou písničku.
„Jsem v nouzi. Cítím vlny. Trpím.
Matka mě opustila.“
Ta píseň mi dodala odvahu a cítil jsem, že moje utrpení skončí.
Nějakou dobu jsem prodával oblečení.
Z kapitálu, který jsem vydělal, jsem si založil holičství.
Ale bál jsem se o děti, které jsem vídal ve vesnici.
Ta vášeň mě nutila
dělat něco, čím bych pomohl dětem ve špatných podmínkách.
- Tady někdo musí stát. - Seřaďte se tady.
1, 2, 3, teď!
Se Suunou jsme se poznali v roce 2011.
Pojď sem. Pojď.
Tak na.
Dcerka má radši mě než Madinu.
Madinu to zlobí.
Když jsme se seznámili,
chodili jsme různě za zábavou.
Milovala jsem hudbu.
Líbily se mi dvě věci, chtěla jsem být dýdžejka
a starat se o děti.
Měl rád děti, tak jako já, takže jsme si výborně rozuměli.
To jsem měl ještě styl.
Jel jsem si na vlně frajeřiny, ale přitom jsem byl švorc.
Suuna byl z ulice,
rodiče nechtěli, abych s ním chodila.
Říkali, že kdo vyrostl na ulici, neumí se chovat.
Že to není dobrý člověk.
Postavila jsem se jim a řekla, že Suunu miluju.
Začala se starat o děti,
protože miluje, co děláme, a miluje děti.
Vytvářím pro ně láskyplné prostředí.
To z nich dělá rodinu.
Po čase organizace začala růst.
Tak jsem si sedl a přemýšlel: „Mám děti,
ale co mám dělat pro to, abych je uživil?“
Byl jsem u počítače.
Viděl jsem talentovou show America's Got Talent.
Řekl jsem dětem, že to taky zkusíme.
Tehdy byl na vrcholu zpěvák Eddy Kenzo. V Ugandě byl velká hvězda.
Natočili jsme video na jeho píseň „Zigido“.
Stal se z něj virál, ani jsme o tom nevěděli.
Média v Masace ho vysílala. Přitáhlo pozornost.
A spojili jsme se s Kenzem.
Kenzo v Masace uspořádal velký koncert.
Vystupovali jsme s ním.
Jste tam?
Chcete ještě?
Kenzo, všichni spolu!
Všichni spolu!
Děti z Nyenda jsou chytré.
Znáte ho?
Vidíte…
Bylo to pro nás velké vítězství.
Když jsme šli po vesnici, všichni říkali: „To jsou ty Kenzovy děti.“
E, F, G, H, I, J, K, L, M, N, O, P, Q…
Začalo to měnit životy dětí, které měly nálepku pouličních darebáků.
Zase nás začali respektovat.
Ticho.
Začneme levou nohou.
Levá noha vepředu, za ní pravá.
A pak zvednout ruce.
A pak bum.
Bylo mi asi osm nebo devět,
než jsem se dostal sem do Masaka Kids Africana.
Raz, dva, tři, jdeme.
Jasný? Jdeme.
Moji rodiče…
Ruce zvednout.
…zemřeli na HIV.
Dobře. Pak?
Nahoru.
Když jsem žil na ulici,
vídal jsem děti s rodiči,
jak se smějí, hrají si,
a bylo mi líto, že nic takového neznám.
- Raz, dva, tři. Pak? - Raz, dva, bum.
- A bum. Pak? - A bum.
- Bum. - Bum.
A bum.
- Zvuk. - Bum.
Pustíme zvuk.
Ty děti jsou jako moji bratři a sestry.
Učím je taneční pohyby,
dělá mi to radost,
říkám si, že jsem aspoň někomu pomohl
nebo jsem někomu udělal radost.
Ten rytmus, co z tebe při tanci vychází,
ti umožní zapomenout na všechnu bolest.
AHOJ Z ARGENTINY JEN VÍC TAKOVÝCH DĚTÍ
TANČÍ S TAKOVOU LEHKOSTÍ DĚTI Z MASAKY VŽDY POBAVÍ
POŘÁD SE MUSÍM USMÍVAT JÁ TY DĚTI PROSTĚ MILUJU
Rashido, jakého muže bys chtěla?
Kde bys ho chtěla najít, v klubu jako já, nebo…
Chci, aby to byl můj kamarád.
Jakého muže bys chtěla ty, Nabiro?
Já? Nevím.
Chci studovat, najít si práci, abych byla zajištěná, až se budu vdávat.
Přežila jsem náročné situace, do kterých se holky ve vesnici dostávají,
protože jsem skončila tady.
Většina těch, kdo se v Ugandě nakazí AIDS, jsou děti.
Muži je hledají na ulici nebo ve špatných podmínkách
a lákají je k sexu za peníze.
Dívka otěhotní a možná ani nechápe, jak se to stalo.
A k tomu se ještě nakazí HIV.
Mám tu pár dospívajících děvčat.
Jako matka je musím připravit,
aby chápaly, jak má mladá žena zůstat v bezpečí.
Dostávám informace a rady, které mi pomáhají v životě.
Jiné dívky, které nemají rodiče nebo o ně rodiče nestojí,
takovou možnost nemají.
Umíte napodobit kokrhání kohouta?
Nabídli mi práci ve škole.
Učil jsem tanec.
- Můžeme? - Ano.
Začal jsem vydělávat peníze.
Já jsem do školy chodit nemohl. Chtěl jsem, aby moje děti chodit mohly.
Žádal jsem o stipendia a sociální dávky,
abych se postaral o to, že děti dostanou vzdělání.
Ahoj, mami.
- Čau, taťko! - Ahoj!
Utíkej! Mohamade, utíkej!
Pospěš si!
ZOBRAZENÍ
DOBRÝ DEN, KRÁSNÉ DĚTI
JSOU ROZKOŠNÍ, SKVĚLÍ TANEČNÍCI
HUDBA JIM ZMĚNILA ŽIVOT
ROZTOMILÉ DĚTIČKY ÚŽASNÍ TANEČNÍCI
Nikdy se neohlédnu zpět!
Vezmi si boty, natáhni si ponožky a běž!
Pojďme do školy! To už nám nikdo nesmí vzít!
Zpočátku, když mě vzali do školy,
jsem tomu nemohl uvěřit.
Říkal jsem si, že se to neděje mně.
Mohl jsem sedět v jedné třídě s dětmi,
které mají bohaté rodiče.
Nechápal jsem, že je možné,
že se učím to samé co ony.
STŘEDNÍ ŠKOLA V KASAANĚ
- 90 stupňů. - 90 stupňů. Výborně.
Počet značek.
Poslední značka plus…
Minus první značka…
Počet jednotek.
Počet jednotek rovná se poslední jednotka mínus první jednotka.
Když jsem ho našel, bydlel u babičky, ale nechodil do školy.
Babička mi řekla, že děti nemá jak uživit.
Ian chodil po vesnici
a kradl lidem cukrovou třtinu a chlebovník.
Lidi křičeli,
že syn té stařeny jim krade cukrovou třtinu a chlebovník.
Od rána jsem si mohl dělat, co jsem chtěl.
Ale jednou jsem uslyšel hlasitou hudbu a šel se podívat, odkud hraje.
Máme program s názvem „taneční komunita“.
Víme totiž,
že hudba se může stát klíčem ke všemu, co nefunguje.
Postavíme reproduktor a tančíme s lidmi.
Hudba k tobě přitáhne každé dítě.
Snažíme se shromáždit děti, které nemají rodiče.
Nebo ty, co potřebují pomoc.
Vypočítal jsem sedm.
Jo.
- Je to sedm? - Ano.
Musíš to roznásobit.
- Takhle? - Ano.
Když jsem ho přivezl, řekli mi, že s ním bude problém.
Že bych ho neměl brát, protože neumí vycházet s dětmi.
Svět nad ním zlomil hůl.
Ale ty děti potřebují jenom vedení.
Dobré ráno, třído.
Dobré ráno, paní učitelko Nabiro.
Posaďte se.
Děkujeme, paní učitelko Nabiro.
Dnes se budeme učit o koronaviru.
Koronavirus je v současnosti nemoc, která se rychle šíří a zabíjí,
hlavně když se přenáší krví.
Zatleskejte jí.
Pandemie covidu
většině lidí přinesla smutek
a bolest nad ztrátou blízkých.
Trpěli kvůli práci.
Trpěli kvůli nemoci, která ovládla celý svět.
Vnímali jsme se
jako ti, kdo umí dát ostatním zapomenout na smutek.
Přemýšleli jsme, jak bychom lidem pomohli zahnat smutek.
Dali jsme jim lásku, kterou jsme měli.
Chtěli jsme dát lidem tanec.
Tohle je skupina dětí z Ugandy, které tančí
v nové internetové výzvě.
Tančí na Drakeovu píseň „Toosie Slide“.
To je brouček.
Drakea výkony dětí tak zaujaly,
že je zveřejnil na Instagramu, kde má miliony sledujících.
Lidi do komentářů pod videa psali,
že jsou naše děti úžasné.
Že je dojaly.
ZHLÉDNUTÍ
Nebudu vám lhát, od té doby se nám změnil život.
9,4 MILIONU ODBĚRATELŮ
Dětská taneční skupina Masaka Kids Africana
bude hrdě reprezentovat Ugandu
po nominaci na cenu Nickelodeon Kids' Choice Awards.
Řekli nám, že poletíme letadlem.
Vůbec jsme tomu nemohli uvěřit.
Děti z Masaky jely do zahraničí, kde zažily dosud nepoznané věci.
Vítáme v našem pořadu návštěvu z daleké Ugandy.
Jsme rádi, že vás tu máme.
Když jsem poprvé letěl letadlem,
cítil jsem, jako by mi duše vyletěla z těla.
Když letadlo stoupalo,
bál jsem se, že mi uletí duše.
Masaka Kids Africana jsou v Barceloně.
Habibi, vítej v mém městě.
Barcelona.
Šance jedna k milionu.
Když jsem byla na pódiu v Turecku,
byl to skvělý pocit, jak mi všichni diváci fandili.
Nevěřila jsem, že v tu chvíli jsem tam já, Nabirah.
Je těžké uvěřit,
že děti, které svět vidí létat letadlem,
vystupovat v televizích,
jsou ty samé děti, které ještě před pár lety žily na ulici.
Jsme velmi hrdí, protože pozemek, na kterém teď stojíme,
patří Masaka Kids Africana.
Tady máme jídelnu.
Tady je kuchyně.
Tohle je klučičí pokoj. Tam bydlí kluci.
Vděčíme za to darům od přátel.
Které neznáme a nikdy jsme je neviděli.
Jdeme na to!
Spávali jsme na malé matraci,
ale teď má každé dítě svou postel.
Tady jsme kdysi bydleli.
Tohle býval jeden z pokojů, kde naše děti spaly.
Tady jsme tvořili, měli jsme domeček na stromě.
A tady jsme měli kuchyni.
Tady bývalo naše taneční pódium.
Tady jsme tancovali.
Děti se tu smály a tancovaly.
Pořád jsem
věřil tomu, co mě učil Suuna,
že jednou se ti může splnit všechno, o čem sníš.
Když jsem sem přišel,
mívali jsme jen jedno jídlo denně.
Ale všechno se změnilo.
Nečekali jsme, kam až se dostaneme.
Začínali jsme v patnácti lidech.
Dnes má naše rodina 38 členů.
Rána, kterou se snažím obvázat, je opravdu velká.
Je větší než já.
Dobré ráno.
Postihla nás tragédie. Jedno z našich dětí ztratilo matku.
Vaše jméno, pane?
Suuna Hassan.
Říkají vám tati, nebo strýčku?
Říkají mi taťko.
Je to tragédie.
I když rodič nic nedělá nebo nic nemá, pořád je to rodič.
Ať zůstane silný!
Dejte mu sílu.
Zůstaň silný.
Jedno z našich dětí přišlo o matku. Musíme tu být pro něj.
Když mně umřela matka, nemohl jsem ji pohřbít.
Když jsem přijel, už byla pohřbená.
Neměl jsem se na koho obrátit.
Musíme se postarat, aby naše děti
měly lásku rodiny, která jim pomůže překonat smutek.
Skupina se rozrůstá, protože žádné dítě neodmítnu.
Pokaždé, když děti slyší, že Suuna pomáhá dětem z ulice,
řeknou o tom kamarádům.
Takže počet našich dětí stoupá.
Naštěstí mě manželka podporuje, protože to vidí stejně jako já.
Jak ses vyspal?
Dobře.
Trápí tě něco?
Akorát to, že mě teď bolí v krku.
Asi na tebe leze chřipka. Musíš pít hodně teplé vody.
- Já mám taky chřipku. - Vážně?
- Mám ti zakašlat? - Ukaž.
Ještě jsem se chtěla zeptat,
jak dlouho že jsi byl na ulici?
Čtyři roky.
Čtyři roky!
Až ti bude líp, chceš tu zůstat, nebo odejít?
My jsme tu pořád. Viděl jsi děti večer, viď?
Ano.
Asi bych tu chtěl chvíli zůstat.
Všechny ty děti byly jako ty, když přišly.
Zvykly si tady.
U dětí, které si přivezeme, vídám velký smutek…
Stávám se matkou všech.
Snažím se jim to ukázat,
protože některé to nikdy nepoznaly.
Většinou je těžké uvěřit, že jsem kluk z ulice.
Kdybych nepotkal taťku Suunu,
nejspíš bych nemohl studovat na univerzitě.
Teď můžu dosáhnout svých cílů.
Můžu si splnit sny.
Pilně se učím, chci se stát dobrým právníkem.
Někdy jedeme do vesnic
a vidíme tam děti, které spí na tenkých matracích.
Z toho je mi smutno.
Až vyrostu, chci být učitelka.
Chci vybudovat školu,
kam budu brát děti, které do školy nechodí.
Budu je učit a dostanou tam najíst.
Až vyrostu a vyjdu ze školy,
chci pomáhat ostatním,
protože jsem viděl mnoho lidí pomáhat druhým, pomohli i mně.
Děti z Masaky teď mají vlastní cíle, kterých podle mě můžou dosáhnout.
Doufám, že z Masaka Kids Africana vyrostou lékaři.
Vyrostou z nich velcí umělci.
Věřím, že budeme mít prezidenty. Budeme mít ministry.
Když se podíváte na děti z Masaky, každé má svůj sen.
A když se snažím nahlédnout do jejich snů,
vidím, že jsem na dobré cestě.
A stačí, abych jim ukázal, kudy mají jít.
Odhaduje se, že do roku 2030 by škrty na pomoc v subsaharské Africe
mohly vést ke smrti 500 000 dětí
a dalších 2,8 milionu by mohlo osiřet v důsledku HIV/AIDS.
Masaka Kids Africana od svého vzniku podporuje ugandské děti,
které osiřely kvůli válce, hladomoru a nemocem,
a toto poslání dodnes věrně naplňuje.
Překlad titulků: Markéta Demlová