Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‏וואו.
‏כשאני הייתי צעירה, ‏היינו שולחים מתנות סבירות.
‏למשל תרנגולת חיה, את יודעת?
‏כן, או ראש של כבשה.
‏לא כמו ה"קסירולים" האלה שכולכן מכינות.
‏זה קסרול, מייביס.
‏אלוהים. תן לי כוח.
‏וחברים, כשנגלה את קוומשו,
‏תרגישו את החיוניות, ‏את החיים ואת הידידותיות של האנשים.
‏אי אפשר למצוא את זה בשום מקום אחר.
‏- אני אוהב את קוומשו תיירות -
‏טוב, גבירותיי ורבותיי. זה סוף הסיור שלנו.
‏אני מקווה שנהניתם. בבקשה אל תשכחו לתת טיפ.
‏ואל תשכחו לשלם על החולצות
‏המקסימות והמדהימות שאתם לובשים.
‏תודה. תודה רבה. תודה.
‏חשבתי שאמרת שהחולצות במתנה.
‏כן, לא. אמרתי שהחוויה מהנה.
‏אתה נראה מצוין.
‏אתה נראה כמו דנזל וושינגטון לבן. אתה חתיך.
‏תעשו את זה במרץ, בנות. תקפלו את זה יפה.
‏וואו, אבא. ‏-וואו.
‏וואו. ‏-אתה מנצל אותנו.
‏איך הולך?
‏אהובה שלי.
‏הלכת לפה ברגל?
‏רק רציתי להרגיש את קוואמאשו בפעם האחרונה.
‏כן. ‏-אימא, בפח?
‏את יודעת מה השלט הזה עשה בשבילך?
‏איך את חושבת ששכר הלימוד שלך שולם?
‏אנחנו ממש מצטערות. ‏-סיפרת לנו את הסיפור.
‏יודעת מה? ‏-מי האכיל אתכן כל השנים?
‏טוב. ‏-סליחה.
‏- בוץ הפלא של מייביס -
‏ולמה יש המון אבק בבית?
‏זה לא סתם אבק.
‏זה בוץ הפלא של מייביס, אם לא ידעת.
‏זו רפואה מסורתית שעוברת מדור לדור.
‏אתגעגע לבית. ‏-גם אני.
‏אני יודעת. ‏-קוואמאשו.
‏נראה לך שאנחנו עושים את הדבר הנכון?
‏כן.
‏תגידי, "ביי, קוואמאשו!" ‏-ביי, קוואמאשו!
‏וואו, גרייס.
‏לא.
‏לא, תשכח מהרעיון. ‏-בוקר טוב, אימא.
‏שלום, סיזווה.
‏זה בשביל השכנים.
‏אבל יש כל כך הרבה. אפשר… ‏-תודה.
‏תודה.
‏שלום, ילדון.
‏גברת סטיינברג אומרת ‏שהשכנים שלנו פוליטיקאים.
‏גברת סטיינברג חושבת שכל שחור
‏שגר פה הוא פוליטיקאי. ‏-שקט.
‏בוקר טוב לכולם.
‏רק מעדכנת אתכם שהאנשים החדשים הגיעו.
‏- באליטו הובלות ועוד -
‏איזה חמוד! ‏-קדימה.
‏בואו ניכנס. ‏-בואו נראה להם.
‏אחת, שתיים, שלוש, קדימה.
‏אני מקווה שהאנשים האלה ‏הבינו איך השכונה עובדת.
‏היי לכולם.
‏אני עדיין מחפשת את החתולה שלי פרנזי. ‏-למי אכפת?
‏זו לא התחלה טובה.
‏מה העניין של כל השירה והריקודים?
‏כן. ‏-אהובתי!
‏שלום, מקסימים שלי.
‏אני רוצה שכולם יירגעו. הכול בשליטתי.
‏וכן, לינדה, כללי ההתנהגות בידיי,
‏מודפסים, כרוכים ושמורים בעותק קשיח.
‏אבל אני חושבת, ניתן להם אותם ביום השני
‏ונאפשר להם רק להסתגל.
‏אז כולם להירגע. גרייס מטפלת בזה.
‏תודה.
‏כי בקרוב הם יפגשו את משפחת קומלו.
‏נא להכיר: משפחת קומאלו
‏- קוואמאשו אדירה -
‏פה-פה.
‏אימא!
‏את לא חושבת שכדאי להזמין את השכנים ‏לממולו שלנו?
‏הרי לבנים אוהבים את הדברים האלה.
‏הם אוהבים אותם.
‏מה? כל השכונה?
‏לא, אימא. זה ממולו. לא פסטיבל פייר.
‏נראה לי שיש מישהו בשער.
‏כבר אנשים? ‏-נראה לי שאלה השכנים.
‏טוב, בואו נלך לפגוש אותם. ‏חיוך מאוזן לאוזן.
‏טוב.
‏תראי. ‏-טוב.
‏משפחת סיטהולה. משפחת ג'ובה.
‏אנחנו באים.
‏משפחת קומלו.
‏זהו זה. לחייך.
‏אוי!
‏אימא. ‏-גרייס.
‏היי. ברוכים הבאים לשכונה. אני…
‏הולכים. אנחנו הולכים. ‏-מה?
‏תודה. הולכים. אימא.
‏כן, הולכים, אימא. ‏-לכו!
‏הולכים! ‏-תפסיק לרקוד, ווסי.
‏תחזרו לביוב שיצאתם ממנו!
‏זו שכונה ממש על רמה.
‏הביוב היחיד הוא את.
‏הדבר היחיד שמריח ככה.
‏בואו נלך. ‏-תחזרו פנימה!
‏הלכה השכונה.
‏תחזרו פנימה! לא שמעתם אותי?!
‏מאיפה את מכירה אותם?
‏אני לא מכירה אותם.
‏הכרתי אותה, והיא הרמאית הכי גדולה…
‏שיפוטית…
‏בוגדנית… ‏-נרקיסיסטית…
‏מכשפה. ‏-מכשפה.
‏אתם לא תסתכלו או אפילו תדברו…
‏או תעזו לנשום בכיוון של המשפחה הזאת.
‏זה ברור?
‏יופי.
‏בדיוק בזמן.
‏את רוצה לדבר על זה?
‏אני לא רוצה לדבר על זה.
‏מה האישה הזאת עשתה לך?
‏כלום. אני פשוט שונאת אותה. ‏-היא פשוט שונאת אותי.
‏והיא אכזרית ואי אפשר לסמוך עליה.
‏ואני לא רוצה לראות אותה שוב.
‏מה?
‏לא!
‏מה? לא. רגשות הם בשביל כישלונות.
‏כן! לא, אבל צריך לעשות את זה כמו שצריך.
‏לא! בלי רחמים! כן!
‏להכות באשכים!
‏זה לא חוקי! ‏-ששש… אני בפגישה.
‏מה…
‏אתה רציני עכשיו?!
‏אני אומרת שהם לא מתאימים לשכונה.
‏תקשיב למה שאני אומר,
‏כי זו זכותי כראש החברה.
‏אתה אמור להיות הבולדוג שלי, בארי.
‏אז תתחיל לנשוך!
‏יש לנו סטנדרטים לשמור עליהם.
‏- מצלמה 3 צד גינה -
‏אני לא שופט אותך, ‏אבל את נראית כמו אישה מטורפת.
‏אתה שופט אותי.
‏שלום! אימא, אפשר לגנוב את הרכב שלך?
‏קח את אבא שלך, ואקנה לך רכב חדש.
‏את מה? ‏-קח אותו לפני שהוא ימות.
‏טוב. ‏-קח אותו.
‏טוב, עזוב אותי. ‏-קדימה.
‏היא חושבת שהיא יכולה להפר את הפרטיות שלי?
‏טוב.
‏את רוצה משהו לצפות בו?
‏אתן לך מופע.
‏זה בשבילך, גריישס.
‏שטן שכמותך!
‏מישהו ימות היום!
‏אני אהרוג מישהו היום.
‏אני מקוואמאשו! ‏-אימא, מה קרה?
‏האישה הזאת חושבת שהיא יכולה לנהל אותי!
‏אותי! אני בונגי גודמור סיטהולה.
‏על גופתי המתה!
‏תראי לה מה זה, גודמור ואקאמאשו!
‏תפסיקי.
‏את כל כך לא רצינית.
‏- אני אוהבת את קוואמאשו -
‏לא!
‏מה בשם ההסדר הלא רשמי קורה פה?
‏אוי, לא.
‏את לא יכולה לעשות את זה!
‏הרגע עשיתי את זה.
‏את לא יכולה לעשות את זה.
‏אמרתי שהרגע עשיתי את זה.
‏תורך, שטן.
‏גרייס, זה מתחיל. ‏רוצי כדי שנוכל לראות את סיזווה.
‏המשך יבוא.
‏גרייס, ראית את החתולה שלי? ‏-יקירתי.
‏למי אכפת מהחתולה המחורבנת שלך, אישה?
‏מהר! ‏-אני באה!
‏הייתי עסוקה בחוץ… ‏-תדליקי.
‏עם הבונגי המטורפת ההיא.
‏ווליום.
‏הבית הזה מאמין במודל סמכותני, ‏שבו ההורה יודע
‏מה טוב לילד. ‏-סיזווה קומלו.
‏מצטיין בוויכוחים. ‏-קומלו.
‏הנכד שלי! מזדיין בחסד! אני אומרת לך.
‏מצטיין. ‏-…החלטות חשובות.
‏הבית מכריז באומץ… ‏-למה אני נרדפת?
‏מה הבחורה הזאת רוצה שם?
‏אם הורה לא לוקח אחריות על עתיד ילדו…
‏תקרע אותה, סיזווה. תקרע אותה! ‏-ספורטאים כמו דיוויד בקהאם
‏וסרינה ויליאמס לא יהיו קיימים.
‏אבל אלופים לא נוצרים מהורות מגוננת.
‏הם יצרו את הגדולה שלהם ‏בעזרת הנחיית ההורים שלהם,
‏לא בשליטתם.
‏אני חושב שיריבתי צריכה להרחיב את הידע שלה.
‏ואני חושבת שיריבי צריך לקפוץ מצוק.
‏- דיבייט -
‏נו?
‏את עדיין רוצה שאקפוץ מצוק?
‏אני רוצה שתעשה בדיוק מה שעשית הרגע.
‏חכה.
‏נתייחס לפיל שבחדר?
‏מושלם, מה…
‏כן, הבלגן המוחלט. כן.
‏כבר לא נוכל לספר לכולם על הקשר שלנו.
‏נכון? הכנתי נאום והכול.
‏אני יודעת. ‏-כן.
‏מה הסיכוי שההורים שלנו
‏יכירו זה את זה. ‏-לגמרי.
‏כאילו…
‏חצי שנה זה באמת נחשב כקשר?
‏כן, טוב? ‏-באמת?
‏זה נחשב מבחינתי.
‏ולכן הזמנתי לנו חופשה.
‏באמת?
‏ואנחנו עדיין נוסעים?
‏כן, למה לא?
‏כי האימהות שלנו שונאות זו את זו,
‏וממש אסרו עלינו.
‏כן, חשבתי שאולי לא נספר להן.
‏את עדיין בעניין?
‏בסדר.
‏אבל בלי שטויות.
‏כן. ‏-רק אחרי הממולו שלי.
‏טוב.
‏זה יעשה אותך יפהפייה.
‏תשאירי את זה 20 דקות לפני שתשטפי.
‏נראה לי שזה מספיק. זה נראה טוב.
‏רק עוד קצת.
‏מה קורה?
‏אשים עוד קצת פה.
‏למה את מורחת לה בוץ על הפנים?
‏לא, אחותי.
‏זה לא בוץ.
‏זו תרופה מסורתית.
‏יש לי כאבי תופת.
‏זה יעזור לי?
‏כן, תלוי. איפה כואב לך?
‏בראש,
‏בצדדים, מאחור, ב…
‏כן. אז יש לך כאבים בכל מקום.
‏קוראים לזה…
‏כלה.
‏מה? כלה? ‏-כן.
‏יש לי אותו כאב. ‏-באמת?
‏העלבונות שלה הם כמו אש, אני אומרת לך. אש!
‏טוב. כמה?
‏כן? ‏-אהובה.
‏את צריכה להפסיק להסתכל במצלמות האלה.
‏ווסי, ביקשתי ממך להפסיק עם השתלטנות.
‏זו נהיית אובססיה.
‏הבריאות הנפשית שלך. תתמקדי, גרייס.
‏רואה? איבדתי אותה כי אני מדברת איתך. ‏עכשיו אני לא רואה אותה.
‏איפה היא?
‏יודע איך תעזור לבריאות הנפשית שלי?
‏תוציא את הזוהמה הזאת מהמוסך ‏ותדבר עם אימא שלך
‏על עסק הבוץ הזה שלה, כי ברצינות.
‏בריאות נפשית.
‏בסדר, משפחונת.
‏אני זזה.
‏את כבר יוצאת?
‏כן.
‏את נראית מצוין.
‏תודה. ‏-אמרתי לך כמה אני גאה בך?
‏כל הזמן, אימא. טוב, תני לי ללכת.
‏כן, מתי תחזרי?
‏מה זה צריך להיות?
‏זה הפך לחיים החדשים שלי.
‏אני בגיהינום.
‏אני צריך את הרכב שלך ‏כדי להגיע למחנה הלימוד בבאליטו,
‏והרכב שלי יחזור רק ביום שני.
‏בלי חרקות, מרוצים או פתיחות. ברור?
‏עשינו עסק.
‏מה?
‏זה לא הבן של השטן?
‏היי, אימא.
‏פה-פה.
‏איפה את?
‏חברה בדיוק לקחה אותי מהקמפוס.
‏איזו חברה?
‏חברה שלי… ננדי מהקמפוס.
‏וחוץ מזה, אימא, אני צריכה לנתק. ‏צריכה לחסוך סוללה.
‏פה-פה. פה…
‏"איך למצוא שלווה
‏"משכנה…
‏"מעצבנת."
‏טוב.
‏לשאוף.
‏לנשוף.
‏קטן עלייך.
‏גריישס!
‏ביום שבו אניח את הידיים על השד הזה שלך…
‏בוקר טוב, יקירתי.
‏גברת ויולינד, בוקר טוב.
‏ממש מצטערת. אל תשימו לב אליי. ‏רק שמעתי צעקות.
‏סלחי לנו. אנחנו פשוט ב…
‏עניין תרבותי.
‏אמנדלה! ‏-שלנו!
‏איפה את חושבת שאת נמצאת?
‏באה לפה וצועקת כאילו את מוכרת דגים.
‏אני לא יכולה לצרוח, אבל הבן שלך
‏יכול לחטוף ילדות חפות מפשע? ‏-הבן שלי… אוי, לא!
‏אז את חושבת שהבן שלי עם הבת של… ‏היא לא הטיפוס שלנו.
‏לכי תגידי את זה לבן שלך, מטומטמת! ‏-הייתי אומרת אם יכולתי, אבל הוא לא פה.
‏הוא בחופשת לימודים בבאליטו. ‏-עם פה-פה שלי.
‏אבא שלי בטח מתהפך בקברו.
‏לא, ראיתי אותם יוצאים יחד ברכב.
‏האמת, בונגי, את צריכה לקחת את הקשקוש הזה
‏ולעזוב אותי בשקט. ‏-היי, את!
‏מה? ‏-היי, את!
‏אל תדברי אליי ככה. ‏-מה תעשי?
‏גריישס! ‏-מה את רוצה ממני?
‏קישטה! ‏-גריישס!
‏אל תלכי ממני. גריישס, אל תלכי ממני.
‏היי, שטן! יד שנייה!
‏מכשפה!
‏היי, יש לנו מלא זמן.
‏נראה לי שכדאי לנסוע מדרך הנוף.
‏מה דעתך? כן? ‏-כן!
‏כן.
‏בוא נראה נופים! ‏-כן.
‏הנוף שלי מושלם כאן.
‏מותק. איזה מתוק.
‏סיזווה, נחש קטן וערמומי.
‏מי אתה, סיזווה?
‏אתה בכלל הבן שלי, ד"ר קומלו?
‏- דוקטור קומלו -
‏- רמז סיסמה ‏השם של החברה שלי -
‏- ספה -
‏וואו. צ'יפים, בני השקט והשלווה.
‏אחי! אז גם אתה בא לפה?
‏כן.
‏זו עיר הולדתי.
‏דזמונד.
‏ווסי. ‏-ווסי.
‏כן. ‏-כן.
‏דז, תגיד לי.
‏ראית את המשחק אתמול בערב?
‏אל תדבר אליו אפילו. זה רק עושה לי צרבת.
‏לא.
‏חבר, אני מרגיש כאילו אני בקשר רעיל.
‏אם מדברים על קשר רעיל…
‏מה את עושה פה? ‏-אני יודעת איפה הילדים.
‏טוב.
‏אז עכשיו את מאמינה לי.
‏הם מקדימים אותנו ב-45 דקות. ‏אנחנו צריכות לזוז.
‏אנחנו? ‏-אנחנו.
‏אני ואת? ‏-את ואני.
‏גריישס, אני לא נוסעת איתך לשום מקום.
‏הם מעבירים את הלילה יחד.
‏ראיתי את ההזמנה, סבתא.
‏אז אנחנו צריכות לזוז.
‏ותעזבי את האוכל הזה.
‏אני לא עוזבת את האוכל שלי. ‏אני אוכלת כשאני בלחץ.
‏אז את תמיד בלחץ.
‏תראו מי שמדברת.
‏יש לך רכב?
‏כן, יש לי רכב.
‏טוב.
‏זה מגוחך. תני לי לשבת מלפנים.
‏לא. ‏-באמת,
‏אין מקום מאחור.
‏רמזור אדום.
‏וואו.
‏את באמת מתכוונת לאכול עכשיו?
‏היי, איך הולך התכנון לאוממולו?
‏הולך טוב.
‏יש לי כמה מדידות וחזרה בקרוב.
‏אתה מסודר עם הלבוש המסורתי, כן?
‏מסורתי…
‏מותק.
‏יש לי חליפת ארמני מחויטת בשלושה חלקים.
‏ארמני?
‏וואו! האוריאו שלי.
‏לא! בבקשה תבוא מסורתי.
‏זה לא יקרה, אני מצטער.
‏אבל אני מבטיח שכשתראי אותי בחליפה הזאת,
‏תתאהבי בי מחדש.
‏מבטיח.
‏מי אמר שהתאהבתי בך בכלל?
‏אאוץ'.
‏אאוץ'. אני לא…
‏טוב. ‏-כן.
‏ספה.
‏כן?
‏אני רוצה להגיד לך משהו.
‏אני…
‏הנוף…
‏הוא מדהים. נכון?
‏כן. ‏-כן?
‏כן.
‏טוב, ירוק! הנה.
‏טוב.
‏לאיזה כיוון?
‏לאן אנחנו נוסעות?
‏לא! ‏-גרייס, את תהרגי את שתינו!
‏אני מצטערת, אבל…
‏טוב, בסדר. זה בסדר.
‏האיפור שלי.
‏אני מסרבת למות בפיקנטו.
‏זו פיקנטו.
‏ידידי… ‏-כן.
‏הבאת איתך מסעדה שלמה?
‏גרייס לא מסכימה שאוכל כל דבר ובכל מקום.
‏לא, אחי. ‏אני לא יכול לתת לך לעשות את זה לעצמך.
‏תאכל קצת.
‏טוב. ‏-תאכל קצת.
‏כן.
‏פשוט…
‏מה גרייס תגיד?
‏אתה יודע…
‏יש דברים שגרייס לא צריכה לדעת.
‏בהחלט!
‏תאכל קצת.
‏הרכב שלך הוא מלכודת מוות!
‏הרכב שלי הוא לא מלכודת מוות.
‏הוא כן. ‏-מה, את מתה? אז תתחפפי!
‏ששש… הנה הרכב.
‏תני לי את המפתחות.
‏לתת לך את המפתחות? ‏-פשוט תפתחי, בבקשה.
‏זו מרצדס.
‏לא צריך לעזור לדלת תא המטען. ‏-תפסיקי.
‏היא אוטומטית.
‏מה ניקח? ‏-הכול.
‏הם לא יכולים לעשות קמפינג ‏בלי אוכל או ציוד. קחי הכול.
‏אוי! הם באים. ‏-קחי הכול.
‏אלה הם.
‏תניחי את זה! תחזירי את זה! ‏-לא!
‏הם לא… ‏-הם יראו אותנו.
‏זוזי! הם יראו אותך. זוזי.
‏- כניסת הוקאיי -
‏- מחנה הנופש של סמקלו נוסד 1986 -
‏גרייס, תפסיקי. הם יראו אותנו.
‏אוי…
‏את רואה משהו?
‏איפה?
‏לא, אל תדאגי. אני בטוח שזה היה רק צל.
‏מותק, אתה יודע שלא היינו רואים צללים
‏אם היית מזמין חדר במלון.
‏טוב, הנה.
‏אני אחמם אותך.
‏אתה מטפל בי כל כך יפה.
‏אני משתדל. ‏-וואו.
‏את זה אני אוהבת.
‏באמת? את אוהבת את זה?
‏כן. ‏-ואת זה?
‏כן.
‏טוב. מה עם… זה? ‏-מאוד.
‏סיזווה, חיה שכמוך.
‏כן.
‏תפסיקי.
‏אני אהרוג אותו.
‏אנחנו בטבע, נכון?
‏הבאת אותי לפה כדי לטרוף אותי או משהו כזה?
‏אלוהים. ‏-כן.
‏הבת שלך!
‏זה הבן שלך!
‏מר קומלו! ‏-כן.
‏אתר המחנה שלך מוכן, אדוני.
‏כן, ברור. ‏-תודה לאל.
‏אני רק צריך להודיע לכם ‏שיש שני אריות משוטטים…
‏ולא ראו אותם מיום שלישי. ‏-סליחה, מה?!
‏אבל אנחנו כמעט בטוחים שהאתר שלכם מוגן.
‏טוב. מוגן. ‏-כמעט בטוחים?
‏נכון. ‏-טוב, תודה.
‏סליחה, אתם כמעט בטוחים? ‏-שהוא מוגן.
‏מותק, לא.
‏אני אהרוג אותו.
‏זה יהיה נהדר. ‏-אני אהרוג אותה.
‏טוב.
‏אז מה לקחת?
‏את תאורת החירום.
‏אלוהים, גריישס! ‏-מה?
‏מה? הם לא צריכים תאורה בשביל מה שהם יעשו.
‏ובונגי, מה את לקחת?
‏מה לקחת?
‏טוב, יש לנו עבודה.
‏תפסיקי להרגיז אותי. מעצבנת!
‏זהו זה.
‏כן?
‏כל כך חמוד, מותק.
‏אני יודע, נכון?
‏נראה לי שיש לי משהו על השפה.
‏כן, זה…
‏זה שפם שלם. פשוט…
‏וואו, פרחח.
‏איכס. ‏-אני צוחק. בואי הנה.
‏זהו זה.
‏הכול באשמתך. ‏-באשמתי?
‏באשמתי… ‏-נכון!
‏כשהבן שלך היא זו שפיתתה את הבן שלי?
‏איך מצאת את המקום הזה?
‏אבא שלי ואני באים לפה הרבה.
‏הוא מתחבר לטבע ואני מתחבר אליו.
‏הלוואי שיכולתי לספר לאימא שלי.
‏היא הייתה מתה עליך.
‏אני שונאת אותו! ‏-תשתקי!
‏לא, תשתקי את!
‏תשתקי את! ‏-תשתקי את!
‏את יכולה להתחפף! ‏-תשתקי!
‏את יודעת איך ללכת על קצות האצבעות? ‏-שקט, גריישס!
‏הם פה.
‏עכשיו, פה ככה.
‏בינגו.
‏את כל כך יפה.
‏מותק.
‏תודה. ‏-אני רק רוצה להגיד…
‏כן?
‏אני צריך…
‏אני…
‏אני צריך להשתין.
‏כן.
‏מותק, לאן אתה הולך? ‏-כן.
‏כן, אני רק צריך… רק לשיח.
‏מה הוא עושה? ‏-לא,
‏מסתובבים פה אריות. ‏-בורח ממנה.
‏מותק! ‏-אל תדאגי.
‏אוי!
‏אתה רואה משהו?
‏הכול שקט.
‏הוא…
‏מותק, מסתובבים פה אריות.
‏לא. אין אף אריה באופק.
‏הלך התיק שלי.
‏הוורסצ'ה שלי.
‏עכשיו זה ורס-שתן.
‏לא רע בכלל. ‏-כן.
‏זה בשבילך.
‏כן. ‏-טוב.
‏כן?
‏מה הוא נותן לה לאכול? ‏-טעים.
‏תצטרפי אליי.
‏לא אתנגד.
‏טוב, אנחנו צריכות לנסות להפחיד אותם.
‏אבל תסדרי את הפאה. את מפחידה אותי.
‏גריישס. זו הבעיה הכי קטנה שלי.
‏את מפחידה אותי. תפסיקי להסתכל עליי!
‏אני רוצה לסדר לך את הפאה. היא מלחיצה אותי.
‏מותק.
‏שמעת את זה?
‏לא, מפחיד יותר. משהו בסגנון… כאילו…
‏באמת?
‏זה נשמע כמו…
‏מה…
‏יודעת מה?
‏זה לא אריה.
‏בטח, זה אריה. ‏-את לא יכולה להגיד…
‏זה נשמע כמו התנעה של רכב ישן. ‏-כן, אני יודע.
‏בגלל המקום שאנחנו נמצאים בו, ‏נראה לי שהקולות עולים לפה.
‏הם עולים? זה לא מוצא חן בעיניי, מותק.
‏יש תחושה שמישהו מסתכל עלינו. ‏-טוב, אנסה.
‏לא.
‏מה זה?
‏זה חזיר?
‏שמעת את זה?
‏טוב… יודעת מה?
‏כדאי שניכנס לאוהל. ‏-מותק!
‏כן. ‏-כן, בואי.
‏הם נכנסים.
‏זה לא מה שאנחנו רוצות.
‏מותק, מהר! ‏-כן.
‏זה כמו להשמיע להם בארי וייט.
‏את כזו מטומטמת. ‏-תפסיקי! אני מנסה לחשוב.
‏רגע. האינטרנט הוא חבר.
‏ככה נשמע אריה?
‏אנחנו בסדר. ‏-אני לא יודעת.
‏אנחנו בסדר.
‏זה מה שאומרים באינטרנט.
‏מותק, מה זה היה?
‏זה נשמע כמו מישהו בהנגאובר אחרי מועדון.
‏טוב, אעשה את זה כאן. ‏-לכי.
‏טוב!
‏קחי את הנעליים! ‏-מותק!
‏אני מצטער! חשבתי שאת מאחוריי!
‏חכה לי! ‏-קדימה!
‏לא, מותק.
‏כל הכבוד, גרייסי! ‏-כל הכבוד!
‏כל הכבוד, בונגי. כל הכבוד. ‏-הצלחנו.
‏כל הכבוד.
‏קחי את זה.
‏טוב.
‏מה עוד יש פה?
‏זה נחש? ‏-מה זה? גריישס, רדי ממני.
‏רדי ממני. גרייס! ‏-זה נחש?
‏גרייס…
‏מה?!
‏גרייס, חכי לי!
‏גרייס!
‏אלה אבותייך, מטומטמת! ‏-בחיים לא!
‏אמרתי לך.
‏סיזווה, אמרתי לך, ‏אני לא אוהבת קמפינג וטבע וחיות.
‏אני לא מסוגלת. ‏-אני יודע. אני מצטער.
‏פשוט חשבתי ש… ‏-חשבת שמה?
‏שאתה יודע הכי טוב? ‏-לא, חשבתי שזה יכול להיות רומנטי.
‏להגיד שהנחש הוא אחד מאבותיי…
‏נכון. זה היה הטיול הכי גרוע בהיסטוריה.
‏מה?
‏גרוע יותר מהטיול אחרי הבגרות לנקנדלה?
‏לא.
‏שום דבר לא יכול להיות גרוע ‏כמו הטיול ההוא לנקנדלה.
‏באוטובוס לא היה מיזוג.
‏לא היו בלמים. איך שרדנו?
‏והחלונות לא נפתחו.
‏ואז הבנים התחילו תחרות פלוצים.
‏תארי לעצמך. ‏-ידעת שהפלוץ
‏נכנס לי לשיער?
‏חיפשתי לך סבון, ‏אבל הבאתי תחליב במקום זאת.
‏וכשאני הלכתי לחפש את הסבון, ‏ניסיתי למצוא… איפה היית?
‏לא יודעת. הייתה לי הסחת דעת.
‏שכחתי מה אני אמורה לעשות.
‏מתאים לך.
‏לחוות הסחת דעת ופשוט לשכוח.
‏אותי. לשכוח הכול.
‏גרייס?
‏גרייס! גרייס פה!
‏מה קרה לך?
‏אסון, זוועה, קטסטרופה אמיתית.
‏לא תאמין איזה יום היה לי.
‏אני צריכה לשרוף את התלבושת הזאת.
‏אני צריכה אמבטיה ואני צריכה כוס יין.
‏פשוט… יין.
‏איך עשית את זה?
‏כל מה שגרייס היפהפייה שלי רוצה, אני מספק.
‏גריס היפהפייה שלך רוצה שתמלא לה אמבטיה.
‏כן.
‏למה יש לך ריח של בשר?
‏זה הבושם החדש שלי.
‏אבל… ‏-אתה צריך אמבטיה יותר ממני.
‏קוראים לזה בשר שרוף.
‏אתה צריך להתקלח… ‏-בושם.
‏בזמן שאתה ממלא לי אמבטיה.
‏אני צריכה לעשות משהו. בושם?
‏דס-דס שלי. ‏-אימא.
‏תקשיב.
‏אני רוצה להגיד לך משהו.
‏יש לי רעיון לעסק טיפוח לעור.
‏חדשות טובות, גברתי. כל הכבוד. אבל אשתי…
‏תקשיב, הדבר הזה מיובא ממרופנג.
‏אני בטוח שזה חימר מחניון המוניות.
‏איש עסקים.
‏תקשיב, אתה תשווק את זה.
‏אלוהים. אני? למה אני?
‏כי אני רואה אותך מתגנב עם ווסי.
‏אני רואה אותך.
‏שמתי עליך עין.
‏אתה היית…
‏כל כך טוב אליי.
‏כלומר,
‏נשאת את ספר הקודש שלי.
‏נשאת את המעשרות שלי.
‏והכי חשוב,
‏אתה…
‏נשאת…
‏את העוזר הוורוד הקטן שלי.
‏תודה על כל מה שעשית למעני.
‏ורסצ'ה קומלו…
‏- ורסצ'ה -
‏תנוח על משכבך ביוקרה.
‏איפה היית?
‏אחותי, אנשים עובדים קשה.
‏גם אני עבדתי קשה.
‏מתי תסלקי את הבוץ?
‏את מתכוונת לבוץ הפלא של מייביס?
‏אני צריכה שתסלקי אותו, בבקשה.
‏- מצלמה 1 שער קדמי -
‏לא ידעת שלאימא יש עיניים בכל מקום?
‏סיזווה, אתה רוצה לשחק אותה ‏עם הזונה הזאת? בוא נשחק.
‏- תתכונני, עוזרת השטן הקטנה. שלב שני! -
‏תודה.
‏בבקשה.
‏לא.
‏היי! את לועסת בכלל?
‏כי את פשוט בולעת כמו אנקונדה.
‏מה? את גוועת ברעב?
‏לא אכלתי פחמימה עשר שנים, כפי שאת רואה.
‏לא פלא שאת כזאת אומללה.
‏הדבר היחיד שמאמלל אותי זו הצאצאית שלך.
‏וחוץ מזה, יש לי בוטוקס.
‏ספה, יקירתי, היא טהורה.
‏טהורה. ‏-טהורה.
‏אבא שלי היה מתהפך בקברו.
‏מה שאנחנו צריכות לעשות, יקירתי…
‏זה להפריד ביניהם, כי אין סיכוי
‏שיהיה לי נכד משותף איתך.
‏אני מעדיפה למות.
‏כי שתינו יודעות שזה לא יעבוד.
‏הם רק נערים מתבגרים. את מבינה?
‏מגעיל.
‏מה?
‏כלום.
‏אז מה התוכנית?
‏אתן לסיזווה הצעה שהוא לא יוכל לסרב לה.
‏ואז את, יקירתי,
‏תיקחי את סנה בחזרה לעיירה הקטנה שלך.
‏קוראים לה ספה.
‏קיצור של סיפסיכלה, כפי שאת יודעת, גרייס.
‏יודעת מה? לא מתאים לי לבלות איתך ‏כאילו אנחנו חברות,
‏וחוץ מזה, נמאס לי להסתכל על העור היבש שלך.
‏את מעזה להעליב אותי? ‏אני משתמשת באקווה קרם.
‏אקווה קרם? הוכחת את הטענה שלי.
‏שלום.
‏שיט.
‏היי. ‏-היי.
‏קרה לי דבר נורא מוזר.
‏מה קרה?
‏בדיוק קיבלתי מכתב קבלה ‏לתוכנית הלימודים בחו"ל של אירלנד.
‏זה מדהים! זה החלום שלך.
‏כן. ‏-מותק!
‏זה נהדר. ‏-כן.
‏לא, זה היה החלום שלי, ‏אבל אני לא כל כך בטוח.
‏אולי ניסע יחד?
‏מותק, יש לי מחויבויות פה.
‏כן, לא. אני יודע. ‏-אימא שלי. ההתנדבות בקהילה.
‏יש לי כל כך הרבה אחריות.
‏כן, אני יודע. ברור.
‏אני פשוט…
‏רגע. את חושבת שלי אין?
‏לא, ברור שיש לך.
‏כן. ‏-אני רק אומרת.
‏החיים שלנו כל כך שונים.
‏אנחנו כל כך שונים.
‏כן.
‏זה אחד הדברים שאני אוה… מחבב בנו כל כך.
‏אנחנו עובדים והקשר מצליח.
‏כן. ‏-כן.
‏הוא באמת מצליח. ‏-הוא באמת מצליח.
‏אמרתי לך. ‏-באמת.
‏בהחלט.
‏סיזווה נקוסי בנסון קומלו, ברכותיי, בני.
‏התקשרו גם אלייך?
‏לא ממש. התקשרתי אליהם ומשכתי בכמה חוטים.
‏אז בוא, נחגוג.
‏למה לא משכת בחוטים האלה כל הזמן הזה?
‏כי רציתי לוודא שזה מה שאתה רוצה
‏והבנתי שאלה רק שישה חודשים בלעדיך. ‏אחזיק מעמד.
‏בעצם את יודעת מה? אין צורך.
‏כי אני לא נוסע.
‏למה? זה כל מה שתמיד רצית.
‏אימא, רציתי להרוויח את זה ביושר.
‏טוב…
‏אבל חוץ מזה, ‏אני לא יכול פשוט לקום ולעזוב יותר.
‏יש לי דברים לשקול.
‏אילו דברים?
‏אני רק מבקשת שתיקחי אחריות על הממולו שלך.
‏הרי זה הממולו שלך.
‏אבל את מטפלת בזה.
‏כן, טיפלתי בזה, אבל עם מעבר הדירה, העסק,
‏הדברים בבית, אתם, אבא שלכם,
‏אני מוצפת. אני ממש מוצפת.
‏אימא.
‏איך אני אמורה לנסוע לקוואמאשו ובחזרה
‏ושעדיין יהיה לי זמן ללימודים? ‏-פה-פה,
‏את באמת מתכוונת לנטוש אותי בשעת צרה?
‏בסדר, אעשה את זה.
‏תודה.
‏בשמחה.
‏- כישלון אדיר. סיזווה לא נוסע בגלל בתך -
‏בטח שלא הצלחת, מטומטמת.
‏- מה עכשיו? יש רעיונות מבריקים? -
‏תוכלי בבקשה לעזור לי לערוך את השולחן?
‏הלוואי שיכולתי. באמת.
‏הצוואר שלי פשוט… איפה מכשיר העיסוי שלך?
‏נראה לי שהוא בארון במטבח. ‏-טוב.
‏משהו מריח טוב.
‏לא. אף אחד לא נוגע בזה עד אחרי שיעור הדת.
‏שיעור דת? ‏-כן,
‏וכולנו עושים את זה יחד הערב.
‏אין סיכוי.
‏פה-פה, תפתחי, בבקשה.
‏רק תוסיפי "משרתת" ‏לרשימת התפקידים הכל כך ארוכה שלי.
‏היי, סיפס.
‏זקהלה?
‏סיפיטי סיפס סיפס! מה נשמע? ‏-לא ייאמן! היי.
‏וואו. ‏-וואו.
‏היי. מה נשמע?
‏תיכנס.
‏די! איזה בית ענק.
‏אתה בטח סיזווה. ‏-כן.
‏אימא שלך סיפרה לי המון עליך.
‏תיכנסי.
‏שרלוט! ‏-דודה גרייסי!
‏את מהממת. ‏-תודה.
‏נכון שהיא משגעת?
‏כן.
‏ברוכה הבאה, יקירתי. ‏-תודה. מהממת!
‏תודה. ‏-מהממת.
‏בואי הנה.
‏אימא בי!
‏תודה שבאת. ‏-שלום.
‏הכנתי קיבת פרה. המנה האהובה עליך.
‏הפסוק הזה כל כך עמוק.
‏הסיפור של רות פשוט מהדהד בי.
‏בעיקר הפסוק הזה: "כי אל אשר תלכי
‏"אלך." ‏-"אלך."
‏"ובאשר תליני…" ‏-"אלין."
‏צמרמורת. ‏-אוי, שרלוט.
‏טוב.
‏תתכבדו בבקשה.
‏בתי-אבות, חבר'ה.
‏זה כל כך מצחיק!
‏בתי…
‏אבות. ‏-אבות.
‏טוב.
‏סיזווה, אני מתה לדעת מה הספר האהוב עליך.
‏הספר האהוב עליי?
‏כנראה… הארי פוטר.
‏לא!
‏התכוונתי לספר האהוב עליך ‏בכתבי הקודש, טיפשון.
‏הבנתי. בכתבי הקודש. ‏-הספר האהוב עליך בכתבי הקודש.
‏כנראה גם רות.
‏באמת? ‏-כן.
‏כן. ‏-תראי את זה.
‏כי איזה עוד ספר יש? ‏-תראי את זה.
‏נכון? ‏-באמת.
‏תגיד לי, זקהלה.
‏מה אתה עושה בימים אלה? ‏-כן.
‏אתה עובד? ‏-אני עובד, אדוני. אני מוסיף חרוזים לשירה.
‏אין לי מושג מה זה אומר.
‏במילים אחרות, אבא, הוא ראפר.
‏או… ‏-כן, אבל ראפרים הם ממש עשירים, נכון?
‏כן. ‏-ממש עשירים. ממש אמידים.
‏ממש אמידים.
‏חבר'ה, לשיר האחרון שלי יש 300 צפיות.
‏והרווחתי עליו 50.
‏חמישים אלף?
‏חמישים ראנד.
‏לחיים. ‏-לחיי רות.
‏תודה.
‏קשר עין.
‏או שבע שנים של…
‏די!
‏זה צמיד משגע. ‏-זה?
‏אני משתדלת לאסוף קמע
‏מכל מדינה שאני מבקרת בה.
‏ויש שם לא מעט.
‏את בטח חובבת טיולים.
‏את יודעת שכן.
‏והאמת, יום אחד אשמח לעבור לאירופה.
‏אירופה.
‏סיזווה אהב לטייל.
‏אהב? ‏-אבל העניין שלו פחת.
‏אני חושבת, אולי את תוכלי לעזור ‏להצית את הלהבה הזאת.
‏אני חושבת על אירופה.
‏קיץ, איביזה.
‏איביזה? ‏-על חשבוני.
‏די.
‏כן. ‏-כן.
‏כן. זה ממש…
‏ממש מגניב… ‏-יופי. כן.
‏הצמיד.
‏נכון?
‏כן.
‏האמת, אני יכולה לדמיין ‏את הקמע מאיביזה עכשיו.
‏כי יהלומים
‏הם חבריה הטובים של האישה! ‏-הם חבריה הטובים של האישה!
‏אלוהים. מושלם.
‏אז מה איתך, סיפס?
‏אתה יודע, ממש עסוקה.
‏מתכננת את הממולו. ‏-הממולו שלך מתקרב?
‏את יכולה לסמוך עליי, מותק. אני אגיע.
‏באמת?
‏כן, בתלבושת המסורתית שלי.
‏את מכירה את הקטע.
‏האמת, זייקס, ‏אני צריכה שתעשה איזו עבודה בשבילי.
‏בסדר. אז מה העניין?
‏מנכ"ל, סי-אף-או, סי-איי-איי?
‏יו"ן.
‏יו"ר נהיגה.
‏פה-פה תצטרך נהג.
‏אימא, חשבתי שאוכל לנסוע באובר.
‏כן, ואני לא ממש בקטע של האובר.
‏500 ליום.
‏אגב, חשבתי שאולי תוכל לכתוב לי מוזיקה.
‏כן? ‏-כן, כדי לשווק את העסק שלי.
‏אימא בי, אני אתן בראש. אוף, אימא בי!
‏רואה? אז העניין סגור. ‏-באמת?
‏כן. אני מדמיין את זה, כן?
‏הזייקים, הסיפים, שולטים ברחובות.
‏זו שורה. אני צריך לכתוב את זה.
‏בסדר.
‏בסדר, זקהלה.
‏תתחיל מחר. ‏-זה חולני.
‏כמו רופא.
‏זאת עוד שורה.
‏אני בשוונג היום.
‏יש לך כאלה פנים מקסימות. כזה עור חלק.
‏את תהיי מושלמת למותג שלי.
‏קחי את זה.
‏תגידי לחברות שלך להתקשר אליי.
‏"קרם הפלא של מייביס".
‏זאת אדמה. זה לא יעבוד.
‏בוץ פלא, אחותי.
‏האמת,
‏צילומים עם הפנים האלה ‏יעשו פלאים למותג שלך.
‏כי את יודעת שאני התומכת הכי גדולה שלך.
‏תומכת?
‏כן, אני התומכת הכי גדולה שלך.
‏- הם בתנועה. מהר! -
‏סיזווה.
‏יקירי, תוכל בבקשה להסיע את שרלוט בשבילי?
‏היה לי לעונג. ‏-נפלא.
‏הארוחה הייתה נחמדה.
‏היא הייתה נהדרת. ‏-כן.
‏אני מתה על אימא שלך.
‏מה?
‏זאת השכנה שלי. רוצה להגיד שלום?
‏בטח. ‏-כן?
‏היי. ‏-היי.
‏מה קורה, אחי?
‏מה קורה… אחי?
‏גבר, מי השווה הזאת?
‏זאת… ‏-שרלוט.
‏זאת שרלוט.
‏שרלוט ניימבה. ‏-שרלוט, כן. מהכנסייה.
‏ילדת כנסייה. נחמד!
‏זוכרת שאנחנו היינו הולכים יחד לכנסייה?
‏שם התארסנו, אחי. ‏-בחיי.
‏אתם מאורסים? ‏-לא.
‏היינו בני חמש, טוב? וזה היה משחק.
‏מן הסתם.
‏הבנתי. טוב. ‏-כן, זוכרת את הטבעת ההיא
‏שהכנתי לך מלשונית של פחית קולה? ‏-בחיי!
‏טבעת הבלינג.
‏היא עדיין אצלי.
‏מגניב.
‏סיזווה, לא אמרת שאתה לוקח אותי הביתה?
‏אני מוכנה.
‏היי, לאן את נוסעת?
‏דורבן צפון, למה?
‏זאת אומרת…
‏את יכולה לנסוע איתי.
‏אין לי בעיה. ‏-אני לא…
‏לא נראה לי שצ… ‏-רעיון מצוין.
‏לא נראה לי שצריך. אני…
‏אני לא רוצה להטריח אותך. אתה מבין?
‏שניכם נוסעים.
‏זה באמת לא מפריע לי. מבינה? ‏-כן.
‏זאת המכונית? ‏-קלאסית. גולף דור ראשון.
‏קלאסית. ‏-כן.
‏כן. ‏-כן.
‏טוב, ביי.
‏היה נפלא.
‏ביי. ‏-שרלוט.
‏ביי. ‏-מגניב.
‏ביי, שרלוט.
‏בסדר, ביי.
‏תודה.
‏תיכנסי.
‏וואו.
‏כן.
‏אז…
‏היא מעניינת.
‏כן. גם הארוס שלך.
‏אתה מקנא?
‏אבל זה קצת מוזר.
‏בלייד דייטים בו-זמנית.
‏נראה לך שהן יודעות עלינו?
‏לא. ‏-לא.
‏לא, כי… ‏-לא.
‏לא. אם הן היו יודעות, ‏כבר היינו מאחורי סורג ובריח. לא.
‏כן. ‏-כן.
‏כן.
‏את יודעת,
‏אני יכול לנשק אותך עכשיו.
‏באמת?
‏כן.
‏טוב, נראה אותך.
‏כן?
‏אבל אימא שלך שם.
‏אז… ‏-טוב.
‏כן.
‏האמת, את פשוט…
‏הבחורה הכי יפה שראיתי בכל חיי,
‏ואני רוצה להיות לידך כל הזמן.
‏כן.
‏אני כבר מחכה לחופשה שלנו.
‏כן? אני אתקשר אלייך.
‏אני אחכה. ‏-טוב, סבבה.
‏אני אחכה. ‏-כן.
‏כן. ‏-בסדר.
‏בסדר, ביי. ‏-בסדר.
‏מושלם. ואימא שלך הלכה.
‏אז…
‏טוב, ביי. ‏-ביי.
‏- שטן: רואים סדקים. -
‏יופי.
‏- זמן להעלות הילוך. נערב את אלוהים. -
‏"ישתבח שמך
‏"ישתבח שמך"
‏הללויה!
‏הללויה! תעשו קצת רעש!
‏כן! אמן!
‏עכשיו, תעזרו לי בבקשה לקבל ‏את הנואמת האורחת שלנו להיום,
‏שרלוט ניימבה, רבותיי!
‏אמן.
‏אחיי ואחיותיי לאמונה במשיח.
‏היא משגעת.
‏אם אתם מרגישים את אלוהים בבניין היום, ‏תגידו בבקשה אמן.
‏אמן! ‏-אמן!
‏הללויה.
‏אלוהים רוצה שנהיה דוגמאות אמיתיות.
‏כן.
‏אלוהים רוצה שנחיה ‏באמות המידה הגבוהות ביותר.
‏הגבוהות ביותר. ‏-אמן.
‏אלוהים גם רוצה
‏שנאהב איש את רעהו.
‏כן! ‏-לא.
‏כאישה שתיקנה דרכיה
‏לאחר שנפלה, ומאמינה במשיח,
‏הייתי מחפשת את אלוהים
‏בתאווה ובזימה. ‏-אמן.
‏הייבו! ‏-אלוהים.
‏שעות על גבי שעות של מעשי תאווה
‏ועונג.
‏ואני ניצבת בפניכם היום ‏כי נבראתי מחדש, אחיי ואחיותיי.
‏אז תפתחו בבקשה את ספרי התנ"ך ‏במשלי ט"ז פסוק 13.
‏אמרתי שתשאיר את הטלפון ברכב.
‏זה לא… הטלפון שלך מצלצל?
‏לא. הטלפון שלי לא פה.
‏שב בשקט.
‏"חמת מלך מלאכי מוות…" ‏-אימא.
‏אימא. ‏-"ואיש חכם…
‏"יכפרנה." ‏-אלוהים.
‏"באור פני מלך חיים…" ‏-מייביס.
‏"ורצונו כעב מלקוש."
‏מייביס.
‏איפה מצאת את זה?
‏במטבח, כמו שאמרת.
‏זה שלך?
‏ולמחוק לחלוטין, ‏לסלק את רוח התאווה ממני, אחיי ואחיותיי.
‏אבל זה באמת עובד, אני אומרת לך.
‏תפסיק לשפוט אותי ותקרא בתנ"ך.
‏תפסיק לשפוט אותי. ‏-כן!
‏אמן, אחיי ואחיותיי.
‏אימא, אני יוצא לנסיעה קצ…
‏קצרה. היי. ‏-היי.
‏לא.
‏זוכר שהבטחת לשרלוט לעזור לה בצילומים?
‏באמת?
‏זה בשביל העסק של סבתא.
‏בבקשה. ‏-כולנו עושים את זה בשביל סבתא.
‏אולי אוכל להקדיש שעה-שעתיים. ‏נהדר! נפלא!
‏תני לי רק… ‏-כן.
‏אז דיברת עם המועצה?
‏אוסיף את זה לרשימה הממש ארוכה שלי.
‏תודה, ילדה.
‏תודה, גברתי. ‏-תודה.
‏- אוראו שלי: מותק, יש שינוי. נוכל לדחות? -
‏באמת?
‏היי, ספה.
‏תקשיבי, תגידי לי אם את צריכה טרמפ הביתה.
‏אחרת אני אזוז. ‏-טוב.
‏בסדר, סגור.
‏האמת, זייקס…
‏כן?
‏התוכניות שלי התבטלו, ‏אז אולי תוכל להראות לי את האולפן שלך?
‏באמת? ‏-אתה יודע…
‏בסדר. סגור. ‏חוץ מזה, הקלטתי לאימא שלך שירים חדשים.
‏בוא נזוז.
‏טוב.
‏איך לא שמעתי אותך שר ראפ קודם? כאילו…
‏זה בסדר, יקירתי.
‏כי עכשיו יש לך מקומות ‏בשורה הראשונה כדי לחוות
‏את הטוב מכולם בפעולה בזמן אמת.
‏טוב.
‏בואי נתחיל.
‏בדיקת מיקרופון. אחת שתיים.
‏"זייקס ובאנטו באולפן
‏"תקשיבו לי אם אתם רוצים לדעת עוד
‏"זו הסיבה שכדאי לבוא לקוואמאשו"
‏אוי! ‏-טוב.
‏אוי! "הבחורות פה הכי שוות ‏והאחים הכי שווים
‏"אחת, שתיים, שלוש, ארבע
‏"אחת, שתיים, שלוש, ארבע"
‏טוב.
‏"תיכנסו לאתר שלנו אם אתם רוצים לדעת עוד"
‏את חייבת להודות שזה ראפ שיזכה בגראמי.
‏זה מתחרז.
‏וזה רועש. רועש מאוד. אז… ‏-בום!
‏לא נראה לי שיהיה רעיון גרוע להשתמש בבית
‏כתפאורה. ‏-צריך משהו שמשדר טבעיות.
‏משהו שמשדר אורגניות.
‏אתה כל כך חכם. ‏-מטונגווה!
‏משפחת קומלו כאלה חכמים.
‏אז תגידו לי, איפה נתארגן?
‏בואו, נלך להסתכל על האפשרויות.
‏כן, ברור.
‏מכאן. ‏-גרייס, אחותי. אני מסתכלת עלייך.
‏עם השניים האלה? ‏-לא, אני רואה אותך.
‏את מנסה להשתחל פנימה.
‏את מנסה להרוויח מזה.
‏להרוויח מהבוץ? לא. ‏-תשמרי מרחק, אחותי.
‏זו האימפריה שלי, שאני מנסה לבנות.
‏את לא חלק ממנה, ‏ואת מרגיזה את הדירקטוריון שלי.
‏דירקטוריון?
‏יש לך מספר עוסק?
‏מה זה?
‏יש כל כך הרבה אפשרויות. זה מושלם.
‏סיזווה, תוכל בבקשה לעשות לי טובה?
‏תוכל ללכת לבדוק מה הרעש הזה?
‏כי השכנים החדשים האלה ‏מפרים את כל הכללים של השכונה.
‏אטפל בזה.
‏תודה.
‏בבקשה. ‏-איך זה הולך?
‏"הבנות הכי שוות אצלנו
‏"והאחים הכי שווים ‏ואם תבלו איתנו, אתם מסודרים!"
‏"אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש…"
‏לא, זה חזק. זה מעולה.
‏היי.
‏אז כן… ביי, נתראה בפעם הבאה.
‏היי, מותק!
‏הם נראים חמודים, לא?
‏כן.
‏- זייקס: מג'מג'מים! -
‏- לא יודעים מתי תגיע השראה -
‏- חזרה למקום שלה. קוואמאשו לכל החיים! -
‏- אנחנו צריכים לדבר. ‏מרגישה שאנחנו מתרחקים… -
‏אימא.
‏פה-פה.
‏איך היה בקוואמאשו?
‏היה נחמד.
‏כן. הרגשתי כמו בבית.
‏את רוצה לספר לי משהו?
‏לא.
‏טוב.
‏לא.
‏ביי. ‏-לילה טוב.
‏לילה טוב.
‏הנה את.
‏היי. ‏-היי.
‏הייתה לי שאלה.
‏קוואמאשו…
‏למה אנחנו לא מבקרים?
‏אבל דיברנו על זה.
‏אבל אימא, גדלת שם, נכון?
‏התייתמתי שם.
‏ההורים שלי נהרגו שם.
‏זה בטח היה לך קשה.
‏אני לא מסוגלת אפילו ‏לבקר בקבר של סבא וסבתא שלך.
‏נראה לך שזכית איתי בפרס הגדול?
‏ברור שלא אשלם 10,000 ראנד על כיסאות.
‏השתגעת?
‏נדבר.
‏גברת דונגה, כמה עולה שקית של טארו?
‏חמישים ראנד. ‏-חמישים? אתם כאלה יקרים!
‏לא.
‏זה…
‏טוב, להתקשר לשטן.
‏כמה זה, אחי?
‏זה 500 ראנד.
‏חמש מאות?
‏חמש מאות. ‏-בחיי.
‏טוב, אקח את זה. ‏-חמש מאות, כן?
‏היי. ‏-היי.
‏איך מצאת אותי?
‏שיתפנו מיקום כשהתלנו לצאת, זוכרת?
‏כי אמרנו שאנחנו לא רוצים סודות בינינו.
‏כן.
‏זה השתנה?
‏לא. לא מבחינתי.
‏טוב, יופי. כי גם לא מבחינתי.
‏נוכל לדבר?
‏תקשיב, אחי.
‏דז, זה לא…
‏ידידי.
‏לא ראינו כלום. אנחנו לא יודעים כלום. ‏אנחנו לא אומרים כלום.
‏אתה יודע מה?
‏אני לא יודע על מה אנחנו מדברים בכלל.
‏בדיוק.
‏את בטוחה שראית את הבן שלי פה?
‏נראה לי. יש לו פנים רגילות. חבל.
‏אז הבאת אותי לפה בגלל "נראה לי"?
‏בטוח שזה הוא, גריישס, טוב?
‏אני לא יכולה לפספס את הפנים המשעממות האלה.
‏זה שובר לי את הלב, ‏כי הוא העביר את היום עם שרלוט.
‏הם כל כך מקסימים.
‏והיא הולכת לכנסייה, מכובדת… ‏-סוג של זונה.
‏לא כמו החוליגן שלך, ששומע מוזיקה מזעזעת.
‏תקשיבי. התוכנית שלנו עבדה.
‏צריך רק מהלומה אחרונה. ‏-אני מקדימה אותך בשני צעדים.
‏תסמכי עליי.
‏אולי את צריכה להיות צעד מאחוריי, כי…
‏זו לא חמותך שם?
‏איפה? ‏-שם.
‏אסור שהיא תראה אותי פה! ‏אלוהים! תחביאי אותי!
‏תחביאי אותי.
‏לא. ‏-כן.
‏שם! ‏-לא!
‏אני מנסה לעזור לך.
‏לעזור לי?
‏יש פה בשר!
‏אני באמת לא נהנית לעשות את זה, אבל… ‏-את כן!
‏לא!
‏בחיי!
‏גברת מייביס.
‏תגידי לי, את לא החברה ההיא שגרייס שונאת?
‏מודה באשמה.
‏אני רוצה להגיד לך משהו.
‏כל אויבת שלה היא חברה שלי.
‏אוי, מותק. המצב לא יכול להיות גרוע כל כך.
‏את לא מכירה אותה.
‏אולי תיקני לה משהו נחמד, ‏למשל טארו או ראש של פרה?
‏מה? ראש של פרה?
‏ללבנה הזאת?
‏המשאית של הבשר כאן, אז אני אקח ראש של פרה.
‏לא.
‏זה לא הבשר הכי טוב, גברתי. ‏-אבל אני מכירה את האיש הזה.
‏הוא מוכר בשר ממש טוב.
‏טוב. אז תני לי להביא לך את זה. ‏-בסדר. תודה, ילדה.
‏תיפטרי ממייביס, בונגי.
‏ראש של פרה.
‏היא רוצה ראש של פרה.
‏את כל כך משגעת. ‏-כן, גברתי.
‏יש לך אופי טוב.
‏תביאי את זה. ‏-את מכבדת ומסבירה פנים.
‏כן, גברתי. ‏-את לא כמו החברה שלך.
‏כן, גברתי. תודה, גברתי.
‏כן, בכלל לא.
‏ששש… זה בדרך. ‏-אני מחבבת אותך.
‏תני לי את השקית. ‏-את מבשלת את הראש של הפרה?
‏גריישס! ששש…
‏זה כבד!
‏תעזרי לי. ‏-המוניות האלה יעזבו אותי.
‏טוב!
‏בבקשה. ‏-תודה. אני מחבבת אותך כל כך.
‏בסדר. ‏-תודה, ילדה.
‏טוב. בסדר. ‏-כן, גברתי.
‏אבל את יודעת מה? גם אני רוצה ראש של פרה.
‏בסדר. טוב, תודה. ‏-אשלם על זה בשבילך.
‏רגע!
‏חכה! היי!
‏חכה!
‏אני מצטערת… גרייס! ‏-היי!
‏אני אתבע אותך! נשבעת שאתבע אותך!
‏בבית משפט! אני אתבע אותך! ‏-בחיי.
‏נמאס לי מזה.
‏שקט, גריישס.
‏אני לא מאמינה שהכנסת אותי לרכב ההוא.
‏עשית את זה בכוונה! ‏-אוי. גרייס.
‏מה זאת אומרת, גרייס?
‏אתה מתכוון לגרייס. ‏-גרייס. הנה היא.
‏לא, אחי. מי… ‏-הנה היא באה.
‏אפילו לא ראיתי את סיזווה.
‏אני אפילו לא יודעת איפה הוא.
‏מה אני… ‏-יש לנו עבודה. בואי.
‏אחריי.
‏אל תשאירי אותי פה!
‏לאן אנחנו הולכים, מותק?
‏לבית הילדות של אימא שלי.
‏כאן.
‏באמת? ‏-כן.
‏אז קוואמאשו היא בעיקרון ‏רק תזכורת כואבת בשבילה.
‏אבל זה חלק ממנה.
‏וזה חלק ממך.
‏כי…
‏לאחרונה יש תחושה שאנחנו…
‏מתרחקים.
‏כאילו…
‏כאילו אני לא מספיק בשבילך.
‏למה שתחשבי דבר כזה?
‏כי, מותק, יש דברים שאני לא יכולה לתת לך.
‏דברים שמישהי כמו שרלוט יכולה.
‏אני לא רוצה את שרלוט, טוב? אני רוצה אותך.
‏יופי, כי אני רוצה אותך.
‏אז יש סיכוי כלשהו שתבוא ‏בבגדים מסורתיים לאירוע שלי?
‏בבקשה?
‏מותק, אין סיכוי. זה פשוט לא אני.
‏לא.
‏בסדר, אוריאו שלי.
‏בסדר.
‏כן!
‏אהבתי. כן. ‏-תני יותר…
‏אהבתי. ‏-חשבתי על דיאנה רוס ב"סופרימס".
‏חכי עם דיאנה.
‏תעשי פוזה של מזאנסי, ילדה. ‏את מכירה את מאבררר?
‏מעשי פוזה של מאבררר. ברנדה פאסי.
‏טוב, תדמייני את אלוהים או מלאכים ‏שמביאים לך משהו יפה.
‏תושיטי את הידיים ותקבלי את זה. ‏-טוב.
‏לא. תחשבי על לגעת בשמיים,
‏כאילו את נוגעת בעידון. ‏-לא תגיעי לשמיים.
‏היא לא תגיע לשמיים.
‏תדמייני אישה שחייבת לך הרבה כסף.
‏תסתכלי עליה כמו אריה.
‏לא, אני חושבת לתת לזה הליכה
‏חיננית. ‏-תסתכלי כאילו תנשכי אותה.
‏כאילו את עומדת להגיד… ‏-כאילו את הולכת.
‏כאילו תנשכי אותה. ‏-לכי.
‏לא. לא כעס. ‏-כן, תישארי ככה.
‏אז אוכל להחליף תלבושת?
‏תוכלי לעשות מה שתרצי, מתוקה שלי.
‏תודה, אימא.
‏תודה שאת עושה את זה בשבילי.
‏כן.
‏מה שחשוב לך חשוב לי.
‏אז בכל יום, כל היום. ‏-כל היום.
‏בכל יום. ‏-בכל יום.
‏אני אוהבת אותך. ‏-גם אני אותך, מותק.
‏כאילו את עפה. כן, זהו זה.
‏אהבתי. ‏-מה נשמע?
‏תראו מי פה! ‏-כן.
‏היי! ‏-היי.
‏אז נלביש אותו בתלבושת,
‏כן? ‏-כן.
‏תלבושת? ‏-נכון.
‏אני מבולבל.
‏אז זייקס ובאנטו שואל אם נוכל
‏להשמיע את שיר הראפ שלו כשיר הכניסה שלי.
‏לא, לא לדאוג ליץ. ‏-סיזווה, תרגיש בנוח, ילד.
‏תיכנס לזה. ‏-חזק, גברי. כן.
‏תמרחי את זה יפה. ‏-כן. טוב.
‏תתחילי מלמטה ותעלי עם זה. ‏-בסדר,
‏ואז סיז, אתה יכול לקחת… ‏-ותמרחי ככה.
‏את הירך שלה ולשים על המותן שלך? ‏-לא.
‏זה לצילום.
‏טוב, ככה? ‏-קדימה!
‏ככה? ‏-כן, תסתכל לה בעיניים.
‏את תראי, מייביס.
‏כן? ‏-בטח. כן. שרלוט,
‏אני צריכה שתסתכלי לו בעיניים.
‏לכי עד הסוף. ‏-תמשיכי להסתכל לו בעיניים.
‏טוב.
‏לא, למה הם מסתכלים בעיניים
‏כשאנחנו עדיין צריכים ‏שימרחו את המוצר עם הצ'ילי?
‏טוב.
‏רק שנייה. ‏-ואז?
‏לא, פה-פה. אחנו עדיין עסוקות. ‏-רק שנייה, אימא. באמת.
‏פה-פה, מה קרה?
‏גם אני אקח קצת.
‏צריך עוד?
‏נראה לי שזה בסדר. ‏-בטוח?
‏טוב.
‏וזהו. ‏-בסדר, סבבה.
‏סיימנו?
‏היי.
‏תראי אותך.
‏את נראית כמו…
‏כמו ילדה שמתחפשת?
‏לא, מותק.
‏את נראית כמו אישה צעירה…
‏שעומדת להשיג את כל מה שהיא תמיד רצתה.
‏לא הכול, אימא.
‏נראה שבחור שבר לך את הלב, מותק.
‏הוא שבר אותו.
‏הוא באמת שבר אותו.
‏אני חושבת שאת צריכה לסיים את זה.
‏פשוט תסגרי את הדלת, מותק.
‏תלכי.
‏תלכי עם הכבוד שלך.
‏מגיע לך יותר.
‏כן. ‏-כן.
‏-ד שנייה: הצלחנו! -
‏- ספשיאל: זה נגמר. ‏זה לא יעבוד עם אוריאו. -
‏תפסיק לרוץ, סיזווה.
‏מפתחות, בבקשה.
‏אני רוצה שנלך לקני… ‏-אין לי זמן, אימא. בבקשה.
‏למה?
‏כי את חונה מאחוריי
‏ואין לי זמן לנסוע אחורה ‏ולהזיז את הרכב שלך, ואז…
‏למה הדחיפות?
‏בסדר. את רוצה לדעת? ‏-כן.
‏השכנה,
‏אני אוהב אותה מכל הלב, ומסיבה כלשהי
‏אני לא מוצא את המילים להגיד לה בדיוק ‏את מה שאמרתי לך הרגע,
‏ועכשיו היא שונאת אותי מסיבה כלשהי.
‏היא שונאת את כל מה שקשור בי,
‏ואני צריך ללכת ולברר למה עכשיו. ‏אז מפתחות, בבקשה.
‏תודה.
‏- שטן: סיזווה בדרך חזרה של ספה! ‏לא יכולתי לעצור בעדו -
‏אוף!
‏טוב.
‏אהובה, מה קורה?
‏אהוב שלי, תקשיב. ‏אני צריכה אותך בחזרה של פה-פה.
‏טוב.
‏דז, אתה לא מקפיץ אותי, אחי?
‏"נחגוג עם ספסיכלה
‏"נחגוג את הטוהר שלה
‏"נחגוג עם ספסיכלה
‏"נחגוג את הטוהר שלה"
‏תודה, ילדות שלי.
‏עכשיו נדבר
‏על החשיבות של להיות אישה.
‏אולי תוכלו לדבר על הגינות בסיסית,
‏כי לאחת הנשים פה
‏נראה שזה חסר. ‏-אחי.
‏היי! ‏-מה אתה עושה פה?
‏אסור לגברים להיות פה.
‏באמת, סיזווה? ‏-ומי זה?
‏מישהו שאין לו כבוד, גברתי.
‏את יודעת מה אומרים, נכון?
‏אפשר להוציא את הבחורה מהשכונה,
‏אבל… ‏-טוב.
‏אז עכשיו אנחנו רואים ‏מה אתה חושב עליי באמת.
‏למה שלא תודי בזה וזהו? ‏-להודות במה?!
‏שאני לא מתורבת מספיק בשבילך.
‏שאני לא מסורתי מספיק בשבילך.
‏תוכל להתמודד עם זה אם אודה? ‏-תנסי אותי.
‏פשוט תודי בזה, ספה. ‏-מה יצא לך מזה?
‏כי לא רק בגדת בי,
‏גם שלחת לי את הראיות. ‏מי עושה דבר כזה, סיזווה?
‏גרייס, תעשי משהו.
‏תמונה יפה, אגב.
‏לא שלחתי את זה. ‏-תראי לי.
‏זה אני, אבל לא שלחתי את זה.
‏לא, אני… ‏-לא, תירגע, דז.
‏טוב…
‏אני עשיתי את זה.
‏אני ארגנתי את הצילומים ‏ושלחתי לה את התמונה מהטלפון שלך.
‏תקשיבי, כשבונגי ואני
‏תכננו את כל העניין הזה… ‏-רגע.
‏גם את מעורבת בזה?
‏לא רציתי שזה יגיע רחוק כל כך, פה.
‏חוץ מזה,
‏גרייס, אמרתי שצריך לעצור את זה.
‏סליחה? ‏-אמרתי.
‏אז…
‏את שוב בוגדת בי?
‏שוב בוגדת בך?
‏התכוונו לעזוב את קוואמאשו ‏ולנסוע יחד ליוהנסבורג.
‏חיכיתי לך בתחנת הרכבת…
‏שעות.
‏עם תיקים ארוזים.
‏חיכיתי שהחברה הכי טובה שלי תגיע ‏כיה היא נהייתה משפחה שלי.
‏לא היה לי שום דבר אחר. ‏לא היה לי אף אחד אחר מלבדה.
‏והיא לא באה.
‏כן, אבל ניתקת את הקשר איתי, גרייס.
‏לא נתת לי הזדמנות להסביר. ‏-שאת אנוכית?
‏מרוכזת בעצמך? ‏-התייחסת אליי זוועה.
‏את רואה איך את? אתה רואה איך הן?
‏טוב שאתה עוזב את הבחורה הזאת. ‏היא בדיוק כמו אימא שלה.
‏והן פשוט לא…
‏הן לא בסדר. ‏-היי, לא.
‏לא, אל תדברי…
‏תירגע, דז.
‏אל תדברי על המשפחה שלי.
‏לא סיפרת לו?
‏לא. תדבר עם אשתך. ‏-בואו.
‏סיזווה, חכה בבקשה.
‏אנחנו יכולים לתקן את זה.
‏את יודעת מה הבעיה, ספה?
‏מעולם לא סמכת עליי.
‏ותקפת את הזהות שלי, את מי שאני.
‏אני יודעת, אבל זה היה אז.
‏אלה לא היינו אנחנו. ‏אתה יודע שלא הייתי פוגעת בך.
‏נראה לי שאולי את צודקת.
‏מה זאת אומרת?
‏אולי אנחנו שונים מדי.
‏אתה לא מתכוון לזה.
‏ספה, ההודעה ששלחת היה המילים שלך.
‏לא של אימא שלך. שלך.
‏אני יודעת.
‏אני יודעת ואני מצטערת.
‏כן.
‏בבקשה?
‏גם אני.
‏סיזווה!
‏כשנולדת, פה-פה…
‏כל עולמי השתנה.
‏הבאת כל כך הרבה שמחה ואושר לחיינו.
‏אתה יודע, סיזווה, לפני 20 שנה…
‏הייתי בדיוק במצב שלך.
‏הבגידה של בונגי שברה אותי.
‏אבל פישלתי.
‏גזלתי ממך את האושר שלך, ו…
‏עכשיו אני כל כך אבודה.
‏אל תחזור על הטעות שלי.
‏אתה עדיין יכול לשנות את כל זה.
‏פשוט תגידי לי, אעשה את זה.
‏בואי הנה, אימא.
‏אני פה, טוב?
‏אני כל כך מצטערת.
‏אני מצטערת.
‏באמת.
‏היי.
‏רציתי לתת לך את זה.
‏זו תמונה של ההורים שלי.
‏זה נחמד.
‏לא, גרייס. זה בשבילך.
‏הלב של האישה הזאת עשוי מאבן.
‏מאבן!
‏גברתי, מספיק.
‏מספיק! ‏-היא אומרת מה שהיא רוצה
‏ולא חושבת אפילו.
‏בונגי. אני לא חושבת…
‏שהיא צריכה לשמוע את זה.
‏כי אני מכירה אותך…
‏יותר טוב מכל אחד אחר.
‏ואני יודעת שאת מעמידה פנים ‏שאת לא צריכה אף אחד…
‏כי את לא יודעת איך לבקש עזרה.
‏אבל זה כי כל החיים שלך נאלצת להסתדר לבד.
‏ולא הייתי לצידך.
‏וזה פשוט קשה.
‏זה ממש קשה.
‏כל כך קשה לדעת שהאדם הכי קרוב
‏שיש לך לאימא כל כך אכזרי אלייך.
‏תקשיבי, אני לא… ‏-לא, גברתי. בבקשה.
‏בבקשה, תני לחברה שלי ולי קצת מרחב.
‏בונגס.
‏טוב, רגע. גרייס.
‏גריישס!
‏כן.
‏את תחנקי אותי.
‏את יכולה לאפשר לי לאהוב אותך רק לשתי דקות?
‏מה יקרה אחרי שתי הדקות האלה?
‏אגיד לך כמה את מגניבה.
‏כן.
‏כי את אחות שלי. ‏-את אחות שלי.
‏את אחות שלי. ‏-את אחות שלי.
‏אז מה נעשה לגבי הילדים?
‏מה את עושה?
‏לו, מה את עושה?
‏לאימא יש הפתעה בשבילך.
‏כן, אמרתי אימא.
‏שם… איפשהו שם.
‏טוב. ‏-לכי תיהני.
‏אל תעשי משהו שאני לא הייתי עושה.
‏טוב.
‏היי.
‏אתה נראה…
‏כן, רק רציתי… ‏-סיזווה, אני רק…
‏קודם את.
‏טוב.
‏אני מתגעגעת אליך.
‏שום דבר לא נראה נכון בלעדיך, סיזווה.
‏גם אצלי.
‏דבר.
‏אני…
‏מאוהב בך לחלוטין, ספה.
‏מאוהב?
‏מאוהב.
‏מרגע שדרכינו הצטלבו לראשונה.
‏אני אוהב אותך, ספה.
‏גם אני אוהבת אותך, סיזווה.
‏וואו.
‏"תודה להוריי
‏-אימא ואבא
‏"גידלתם אותי בקשיים ‏-גידלתם אותי
‏"אבל עכשיו אתם יכולים לראות את פירות עמלכם
‏"תודה, אימא ואבא ‏-תודה להוריי
‏"אימא ואבא
‏"גידלתם אותי בקשיים ‏-גידלתם אותי"
‏אני רוצה להגיד לך משהו מעומק הלב.
‏די, מותק. את כזאת שווה.
‏אתה אוהב את זה?
‏אני מת על זה.
‏תגיד להם. ‏-לא, תגיד להם.
‏לא, אתה תגיד להם קודם. ‏-לא, קודם אתה.
‏יש לנו הודעה…
‏למשפחות שלנו.
‏אני
‏וווסי…
‏היינו חברים מהיום הראשון.
‏אין סיכוי. ‏-מהיום הראשון!
‏גרייס! ‏-כן, ווסי?
‏נמאס לנו.
‏ולא תמשטרו את האיחוד שלנו.
‏מה? ‏-הם בטח שיכורים.
‏אנחנו לא צריכים מכן רשות יותר. ‏-כן.
‏הם שיכורים. ‏-נמאס לנו.
‏כן. ‏-הכול טוב.
‏אבל…
‏בבקשה.
‏-בבקשה.
‏את יפהפייה.
‏קחי את הצלחות האלה.
‏בסדר.
‏אוי, אימא.
‏יש לי הפתעה.
‏- בוץ הפלא של מייביס -
‏הצילומים שלך עם שרלוט.
‏זה לקמפיין שלך.
‏איזה יופי.
‏אני מתה על זה. ‏-אז אימא, אם את מסכימה,
‏נדפיס אותן, נשים אותן על עלונים ‏ונתחיל לשווק.
‏תודה.
‏על לא דבר.
‏גרייס, ילדה שלי.
‏כן, אימא.
‏אני רואה כמה אכפת לך מהמשפחה הזאת.
‏הסתכלתי לתוך ליבי ‏והבנתי שאני צריכה להיות טובה יותר.
‏את חולה?
‏אני מנסה… ‏אני מנסה להיות טובה ולהחלים מבפנים.
‏טוב, תודה, אבל…
‏זה מוזר.
‏בואי לא נעשה את זה שוב. ‏-בואי לא נעשה את זה שוב.
‏טוב.
‏אבל אני צריכה טובה.
‏אימא, תוציאי את הבוץ מהמוסך.
‏לא.
‏מותק, עכשיו את דורכת לי על האצבעות.
‏בתי-אבות.
‏מייביס, תעבירי בבקשה את ה"קסירול".
‏קסרול. ‏-קסרול.
‏עכשיו אתן מסתדרות?
‏איזה ירק זה? זה טעים.
‏זה.
‏זה ראש של כבשה, מותק.
‏"בדיקת מיקרופון. אחת, שתיים
‏"זייקס ובאנטו
‏- לזכר קוני צ'ומה -
‏"אתה זה שגנב את ליבי
‏"נפלת מהחלל, הרעדת את עולמי
‏"עכשיו פתאום זה ברור ומובן
‏"ידעתי מההתחלה שאתה שלי
‏"היית הבחורה מהצד השני
‏"מוזר איך שהכוכבים מסתדרים בשבילנו
‏"את גורמת לי להרגיש כאילו אני נופל
‏"נועדנו להחזיק מעמד
‏"כן
‏"אני מרגישה את האור שלך בהיר כל כך
‏"אתה מדליק את האש שלי
‏"האהבה שלנו גבוהה יותר
‏"גבוהה יותר מהכוכבים בשמיים
‏"הם זורחים בשביל עינינו בלבד
‏"יש לי רגשות שאני רוצה להראות
‏"אני רוצה להראות
‏"אבל יש לי תחושה שאת כבר יודעת
‏"כבר יודעת
‏"היית את והייתי אני והיינו אנחנו
‏"והיינו שנינו ‏התאמנו זה לזה כמו חלק של פאזל
‏"מושלם, אני יודע שנועדת לי ‏את יצירת האומנות
‏"באמת חקוקה באבן ‏אלוהים, האומן הסבלני, מיכלאנג'לו
‏"אסור למהר כשבונים את רומא ‏עכשיו בכל מקום שבו תהיי
‏"זה יהיה הבית שלי ‏-אני מרגישה את האהבה שלך כל כך בוהקת
‏"אתה מדליק את האש שלי
‏"האהבה שלנו גבוהה יותר ‏גבוהה יותר מהכוכבים שבשמיים
‏"הם זורחים בשביל עינינו בלבד
‏"אני לא מושלמת ‏אבל בעיניך אני שווה את זה
‏"מטורף שזה הגיוני רק איתך
‏"משהו בעיניך נותן תחושה של אהבה במסווה
‏"אל תתבייש
‏"כי אני חושבת שאתה ואני
‏"נועדנו לעמוד במבחן הזמן
‏"הזמן
‏"אתה ואני נועדנו להחזיק מעמד
‏"אני רוצה… ‏-אני מרגישה את האור שלך בוהק כל כך
‏"אתה מדליק את האש שלי
‏"האהבה שלנו גבוהה יותר ‏גבוהה יותר מהכוכבים שבשמיים
‏"הם זורחים בשביל עינינו בלבד
‏"היית את והייתי אני והיינו אנחנו
‏"את יצירת האומנות שחקוקה באבן ‏אלוהים, האומן הסבלני
‏"מיכלאנג'לו, היית את והייתי אני ‏והיינו אנחנו והיינו שנינו
‏"אסור למהר כשבונים את רומא ‏עכשיו בכל מקום שבו תהיי, זה יהיה הבית"
‏- נועדנו להחזיק מעמד -
‏תרגום כתוביות: דניאל שרמן