Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Hledá mě přes sto policajtů.
NOVÉ MEXIKO
Nepůjdu, kurva, do basy
za něco, co jsem neudělal.
Tenhle hovor jsem měl během natáčení dokumetu
o podivné smrti miliardáře v Monaku.
Máme tu záhadnou vraždu.
Obětí je bankéř, miliardář...
...udála se na oblíbeném místě bohatých a slavných, v Monaku.
Vyvolává to spoustu otázek. Kdo si přál jeho smrt a proč?
Proč by byl cílem nájemných vrahů?
Nemůžu nikomu věřit. Prostě nemůžu.
Ta zasraná vražda v Monaku? Neexistujou žádný důkazy, jsou to kecy.
Záhada kolem smrti bankéře Edmonda Safry se prohlubuje.
Udusil se při požáru ve svém bytě v Monaku.
Smrt Edmonda Safry v roce 1999...
Dva maskovaní ozbrojenci
pronikli do Safrova bytu, pobodali ošetřovatele a pak byt podpálili.
Je to záhada. Co se stalo?
Edmond Safra.
...byl miliardář, který měl nepřátele.
Kdo ho podle vás zabil?
Ruská mafie.
Safra napráskal ruskou mafii FBI.
Kdo podle vás může za Edmondovu smrt?
Ošetřovatel, který Edmonda zabil.
Přítomnost vetřelců potvrzuje jen ošetřovatel.
Jsem lhář? Ne, rozhodně ne.
Důkazy jasně ukazují, že nejsem.
Jsem manželovi blíž než kdy dřív.
Někteří věří, že ho zabila jeho žena Lily Safrová.
Byla to kudlanka nábožná.
Miliardář, manželka černá vdova, vražda v Monaku.
Neexistuje lepší záhada než vražda Edmonda Safry.
VRAŽDA V MONAKU
Soudila jsem se kvůli tomu pět let. Měli jsme deset advokátů.
Hodně mě žalovali.
Jo, dost naši externí advokátní kancelář zaměstnávám.
Můžete se představit?
VRAŽDA
Jsem Isabel Vincentová.
Jsem investigativní reportérka pro New York Post.
A roky jsem se snažila zjistit pravdu o smrti Edmonda Safry.
Byla to záhada, která nebyla nikdy úplně rozluštěna.
V noc, kdy k vraždě došlo, se prý maskovaní vetřelci
vloupali do Edmondova střešního apartmánu v Monaku,
aby ho unesli nebo zabili.
Edmond a jeho ošetřovatelka se zamkli v jeho bezpečném úkrytu.
Vetřelcům se nepodařilo do jeho luxusního bytu dostat,
a tak ho podpálili.
Hasiči a policisté pak vtrhli do toho úkrytu.
A našli Edmonda Safru posazeného v červeném křesle
a jeho ošetřovatelku Vivian Torrenteovou, jak mu leží u nohou.
Jak mohli takhle umřít?
Kdo tam vešel? Co se stalo?
Pokud by byly motivem peníze,
dávalo by smysl, že chtěl někdo Edmonda Safru zabít.
Libanonec z bohaté židovské rodiny bankéřů.
Podle Forbesu patří mezi 200 nejbohatších mužů.
Vlastnili šíleně drahé nemovitosti po celém světě.
Safru a jeho podnikatelské aktivity vždy zahalovalo tajemství.
Specializuje se na soukromé bankovnictví pro extrémně bohaté.
Měl hodně vysoko postavených klientů.
Hollywoodští herci, politici
i monacká královská rodina.
Pan Safra je můj bankéř.
Přátelil se s celebritami.
Máme peníze.
Slunce svítí.
Edmond nashromáždil neskutečné bohatství.
ZÁMEK LADY COLIN CAMPBELL
PŘÍTELKYNĚ SAFROVÝCH
(NĚKTERÝCH) SAFROVÝCH
Děkujeme vám, že jste souhlasila, moc si toho vážíme.
- Chcete něco k pití? - Ne, díky.
Chci to mít co nejrychleji za sebou.
- Začněte. - Dobře.
Tak jo.
- Můžete se nám představit? - Ne.
Kdo je lady Colin Campbell?
Lady Colin Campbell je aristokratka.
A je to velmi výrazná osobnost
a dobrá spisovatelka.
- Byli jste na zámku? - Jo.
Ježíši.
Ne, nebudu to dělat.
Končíme.
Neuvěřitelný.
Je podle vás důvěryhodná?
Máte hodinu.
Ani o sekundu víc.
Vím, že se zdá být trochu šílená, ale je velmi inteligentní.
A byla u toho, když se to dělo.
Začala jsem psát knihu jménem Empress Bianca,
která byla založena na životě Lily Safrové.
A když se rozkřiklo, že tu knihu píšu,
kontaktoval mě Joseph Safra, jeden z Edmondových bratrů.
A získala jsem spoustu informací,
ke kterým bych jinak neměla přístup.
Edmondovi bratři nepovažovali Lily za vhodnou manželku pro jejich bratra.
Safrovi byli vždycky velmi vážená rodina,
zatímco Lily Safrová neměla žádný významný původ.
Jejím cílem bylo stát se přední společenskou celebritou
a hodlala toho dosáhnout.
Ale jelikož Edmond vážně onemocněl, protože měl Parkinsona,
musela se o něj starat,
což jí bránilo stoupat výš.
Edmond bral spoustu léků.
Z některých byl paranoidní a myslel si, že po něm lidi jdou.
Takže měl bodyguardy a ošetřovatele.
Tak jo, jdeme na to.
Můžeme, Tede.
Ted Maher šel na pohovor.
Byl u Zelených baretů a byl i ošetřovatel.
Takže byl dobrý kandidát.
Pojďme se vrátit úplně na začátek.
Jak jste tu práci dostal?
Panebože.
Pracoval jsem na novorozeneckém v New Yorku.
Moje manželka Heidi pracovala v nemocnici se mnou.
Byl tak milující a starostlivý.
Měli jsme tři děti, jedno z předchozího manželství.
Miloval ty děti. I když sekal trávu, pořád s ním někdo byl.
Zjistili jsme, že nemocnice se chystá stávkovat,
a Heidi a já jsme mohli přijít o práci.
Už tak bylo těžké z našeho platu vyjít.
Zaplatit všechno jako hypotéku a tak.
Tou dobou jsem se staral o dvojčata
a jejich rodiče pracovali pro bohaté lidi.
Řekli mi, že znají někoho, kdo shání ošetřovatele.
A byl to jeden z nejbohatších na světě, Edmond Safra,
který mel Parkinsonovu nemoc.
Znamenalo by to jet do Monaka.
Tak mi to navrhli.
A mně se to fakt líbilo.
Probral jsem to se ženou a řekl to dětem...
Ahoj.
- Ahoj. Mám tě rád. - Já vás taky.
...a odletěl jsem do Nice ve Francii.
Vyzvedla mě limuzína.
Říkal jsem si, že to je fakt hustý.
Byla to ta nejdražší vila na světě. Byla fakt neskutečná.
Uvnitř se to hemžilo ochrankou, všichni měli nějaké zbraně.
Doprovodili mě do vily a měl jsem se sejít s jejich psychiatrem.
Psychiatr po chvíli usoudil,
že nejsem žádný Charles Manson.
Takže pak jsem se měl seznámit se Safrovou manželkou, Lily.
Byla úplně na jiné úrovni než já,
měla spoustu pokojských, komorníky a ochranku.
Všichni skákali, jak pískala.
Řekla mi, že toho o mně už hodně slyšeli.
Samé dobré věci.
Byl jsem u speciálních jednotek,
takže její manžel nezískal jen ošetřovatele, ale i bodyguarda.
To bylo všechno.
Položila mi nějaké základní otázky
a pak řekla, že si promluví s manželem a mám přijít následující den.
Takže jsem hned začal.
Jaké je Monako?
Monako.
Panebože.
Jako ve filmech Jamese Bonda.
Přepych, bohatství, kasina.
Pane Bonde.
Jsou tam nejbohatší lidi světa.
Monako je daňový ráj,
kde na dvou kilometrech čtverečních žije nejvíc bohatých lidí.
Monako je slunné místo pro stinné lidi.
Tady se bohatí lidé vyhýbají placení daní ve svých rodných zemích.
Monako má dva kilometry čtvereční
a je to úplný Disneyland bohatství,
ale je i přísně kontrolované.
Monako je jedna z nejbezpečnějších zemí
s bezpečnostními kamerami téměř ve všech koutech knížectví.
Na 60 lidí připadá jeden policista. Je to nejbezpečnější místo.
Monako přetéká penězi,
je tam tolik filmových hvězd, šlechticů a miliardářů.
Pracovat pro pana Safru byl sen.
Platil mi 600 dolarů denně a dával mi měsíční příspěvek 10 000 dolarů
na zaplacení hotelu, úklidu a jídla.
Neomezený bar mimo pracovní dobu. Hradili mi všechno.
Život byl fajn.
Jediné, co mi chybělo, byla moje rodina.
Takže po pár měsících jsem vedení řekl,
že by bylo super, kdyby za mnou mohla přijet moje rodina.
A oni mi to dovolili.
Vybíral jsem pro děti školu.
Poohlížel jsem se po bytě, který by byl poblíž.
Všechno bylo připravené.
Měl jsem štěstí. Bylo to úžasné.
A pak se to posralo.
Jeden z nejbohatších bankéřů zemřel
při násilném a záhadném útoku ve svém domě v Monaku.
Safra a jeho ošetřovatelka se udusili.
Jeho ženě se podařilo utéct.
Druhý ošetřovatel byl pobodán, ale zotavuje se.
Ošetřovatel, který byl pobodán dvěma útočníky,
je hospitalizován tady v Nemocnici Princess Grace.
JUSTIČNÍ PALÁC
MONACKÝ GENERÁLNÍ PROKURÁTOR
(ZASTUPUJE KNÍŽECTVÍ)
Dámy a pánové.
V bytě byli ozbrojení vetřelci.
Pan Safra se ukryl v koupelně
za doprovodu své ošetřovatelky Vivian Torrenteové.
Zatímco tam byli hasiči, odmítal vyjít ven.
A jejich smrt způsobil kouř, kterým se udusili.
Víme, jak ten požár vznikl?
Nedokázali jsme určit, co ho způsobilo.
Máme videozáznamy?
Je na nich někdo vidět?
Videonahrávky byly opatřeny a právě je prohlížíme.
Jak se jmenuje ten zraněný?
Ted Maher.
Ošetřovatel byl pobodán do levého stehna a do břicha.
Vyhrožoval panu Safrovi někdo?
Právě shromažďujeme materiální důkazy i svědectví,
abychom zjistili, zda byly dodrženy předepsané bezpečnostní postupy.
Jak může být jeden z nejbohatších mužů zavražděn
v jedné z nejbezpečnějších zemí?
Vyšetřovatelé nejvíc zajímá,
jak se někdo mohl dostat přes všechnu Safrovu ochranku.
PAN X
Byl jsem šéfem Edmondovy ochranky.
Snažil jsem se pokrýt všechno,
protože byl slavný a bohatý,
takže se mohl stát terčem útoku.
Edmond se bál teroristických organizací,
mafie...
takže jeho ochranka byla obrovská.
Byl to tým složený z 25 lidí.
Byli ze speciálních armádních jednotek, jako je Masad.
Každých pár měsíců mi přijížděli noví kandidáti.
Stát!
Trénovali jsme různé scénáře, například napadení se zbraní.
Edmond byl s veškerou ochranou spokojený.
S takovou ochranou se to nemělo stát.
Edmond Safra zemřel tak, jak se bál.
Oheň, který ho zabil, založili dva vetřelci s kapucí,
kteří se nějak dostali přes ostrahu Safrova střešního bytu.
Podle policie šlo o práci profesionála, nejspíš organizovaného zločinu.
Ať už byl pachatelem kdokoli, má velký vliv
a dokáže zorganizovat odvážnou, brutální a pomstychtivou vraždu.
Byl to miliardář sám o sobě,
šéf mezinárodního finančního impéria a měl nepřátele.
Prošetřuje se možné spojení s ruskou mafií.
V novinách se rychle začalo psát,
že Edmonda nechala zabít ruská mafie.
V Izraeli se spekuluje,
že ruská mafie vypsala odměnu na Safrův život.
Měl v Rusku významné investice
a možná i nějaké pochybné známosti.
RUSOVÉ
- Kam se mám dívat? - Tam.
- Budu tamhle. - Dobře.
Kdo je Bill Browder?
Bill Browder byl Safrovým spojením s Ruskem.
Edmond byl můj obchodní partner.
Byl jsem specialista na ruský akciový trh.
Založili jsme společný podnik, fond The Hermitage.
Vložil 25 milionů dolarů.
Měl neuvěřitelný úspěch.
Z 25 milionů dolarů
jsme o 18 měsíců později měli miliardu.
Ale v roce 1998 ruská vláda devalvovala jejich měnu o 75 %.
Přišli jsme o 900 milionů klientských dolarů.
Hodnota rublu se na moskevské burze propadla.
Ruské banky krachují.
Situace je vážná.
Většina ruských bank zkrachovala.
Edmond Safra se v Rusku hluboce angažoval.
Jeho banky přišly při ekonomickém krachu o miliardy
a v posledních měsících se rozhodl dramaticky snížit množství obchodů.
Mocní lidé z toho určitě nebyli nadšení.
Edmond byl velmi nervózní z Rusů,
se kterými obchodoval.
V hlavním městě Ruska došlo k další nájemní vraždě.
Více než 200 obchodníků bylo za poslední rok zabito ruskou mafií.
V Rusku není bezpečno. Je nebezpečné tu investovat i obchodovat.
Problém s investováním v Rusku byl ten,
že většinu společností vlastnili ruští oligarchové.
Oligarchové jsou extrémně bohatí podnikatelé,
kteří mají podporu ruské vlády.
A měli jsme s nimi špatnou zkušenost.
Investovali jsme do ropné společnosti zvané Sidanco.
Sidanco vlastnil z 96 % ruský oligarcha Vladimir Potanin.
Jste oligarcha?
Nevím, jestli jsem oligarcha,
ale nikdy jsem se tak necítil.
Jste nejbohatší muž v Rusku.
Vladimir Potanin chtěl v podstatě ukrást 75 % peněz, které jsme vydělali.
Řekl jsem Edmondovi, že s ním musíme bojovat.
A on mi řekl, že s ním bojovat nemůžeme.
Že je to oligarcha a skončili bychom mrtví.
Následující den mi Edmond poslal 15 bodyguardů.
Prohlídli střechy kvůli odstřelovačům, hledali bomby v autech.
Bál jsem se.
Ať už jsem šel kamkoli, myslel jsem,
že tam bude odstřelovač, bomba nebo jed.
Pro Safru muselo být velmi těžké takhle žít celý život.
Edmond byl paranoidní,
protože v Rusku rozhodně obchodoval s velmi pochybnými osobami.
A v době, kdy Safra investoval do hedgeového fondu Billa Browdera,
narazil i na peníze ruské mafie, které proudily do amerických bank.
Safra to nahlásil FBI.
Safrovy banky zřejmě hrály roli při varování amerických úřadů,
že konkurenční newyorská banka pere peníze ruské mafie.
Ruská mafie možná využívala i jeho banky.
Republic National Bank byla největším přepravcem hotovosti do Ruska.
Peníze přepravovala letadla, která patřila Republic National Bank,
což byla Edmondova banka.
Naložili letadlo bednami peněz
a letadlo plné bodyguardů a peněz pak zamířilo z NY do Ruska,
kde pak peníze dostaly banky.
Takže si myslím,
že součástí vyšetřování banky byl i obchod s hotovostí.
Jeho banka denně letadlem převážela do Ruska miliardy.
Jeho banka nedávno svědčila před Kongresem
o ruském praní špinavých peněz.
Banka Repulic informovala FBI a další příslušné orgány.
Edmondova banka obdržela od FBI dopis s poděkováním za spolupráci.
Dopis byl ze srpna.
A v prosinci, o čtyři měsíce později, byl zavražděn.
Dal FBI důkazy a tím ze sebe udělal terč.
Krátce nato se odstěhoval do Monaka.
Je to jedna z nejbezpečnějších zemí na světě.
Safra se nastěhoval do svého střešního bytu La Belle Époque,
který byl nad jeho bankou.
Nebyl to obyčejný dvoupokojový byt.
Tenhle měl přes 900 metrů čtverečních.
Hotový labyrint místností.
Byla tam i nouzová tlačítka
a neprůstřelné rolety.
Bezpečnostní úkryt se silnými dveřmi.
Bezpečnostní kamery u vchodu, na chodbách i venku.
La Belle Époque byla pevnost.
Nedalo se do ní proniknout.
Jak se mohli nájemní vrazi dostat do jedné z nejzajištěnějších rezidencí na světě?
Jedna z možných teorií je,
že do střešního bytu byl snadný přístup z vedlejšího hotelu.
Dům byl hotový bunkr, ale vrazi se do něj dostali ze střechy,
nejspíš z The Hermitage, což je jeden z nejexkluzivnějších hotelů.
Zločin Monačany šokoval.
Má tu být velmi bezpečno.
Jestli Monte Carlo přijde o svůj klid, bohatí odsud hned odejdou.
Pro zemi, která je závislá na své reputaci,
aby se tam bohatí cítili bezpečně,
je vyřešení tohoto zločinu nanejvýš důležité.
ŽENEVA
Rodina a přátelé Edmonda Safry se sešli v synagoze v Ženevě ve Švýcarsku,
kde se konal miliardářův pohřeb.
Je to nesmírná ztráta.
Děkuji.
Jeho smrt šokovala bankovní svět
a otřásla celým Monakem, klidným knížectvím, kde žil.
Pohřeb se měl konat v Jeruzalémě,
ale z bezpečnostních důvodů byl přesunut do Ženevy.
A proběhl pod dohledem ženevské policie.
V tu chvíli hodně lidí věřilo, že šlo o ruskou mafii.
Ale v den Emondova pohřbu...
došlo k šílenému zvratu.
Ze světové centrály ABC News v New Yorku...
Jakmile byl miliardář Edmond Safra
v pátek v Monaku zavražděn vyšetřovatelé začali spekulovat,
že je to práce ruského organizovaného zločinu.
Ale zabil ho americký ošetřovatel.
V Monte Carlu dnes došlo ke zvratu v záhadné vraždě...
Bizarní zvrat v záhadné vraždě...
Když se Edmondovi přátelé shromáždili v Ženevě na jeho pohřeb,
policie v Monaku zatkla jeho ošetřovatele
a obvinila ho ze žhářství a požáru, který zabil slavného bankéře.
Ten zvrat se objevil zničehonic.
Ted Maher měl prý vymyslet plán,
díky kterému by se v očích miliardáře stal hrdinou.
Ošetřovatel zapálil odpadkový koš a plánoval Safru zachránit.
Požár založil Ted Maher.
Upozornil ochranku a myslel si, že hasiči plameny uhasí, než se rozšíří.
Pak sám sebe pobodal,
aby to vypadalo, že bojoval s vetřelci.
Pobodal se, podpálil to tam,
utekl a předstíral, že bojoval se dvěma vetřelci?
Byl to šílený příběh.
Pan Maher,
M-A-H-E-R,
se dnes ráno plně doznal.
Zároveň přiznal,
že jednal sám a z osobních důvodů.
Sám!
Nic nepoukazuje na spiknuti ani na práci nájemných vrahů.
Jednal sám. To nám řekl.
Prohlédli jste videozáznamy?
Na záběrech zvenku ani zevnitř nic nebylo.
Zatím nevíme, jestli byly poškozeny, nebo upraveny.
OŠETŘOVATEL
Maher by měl být po svém přiznání obviněn ze žhářství s následkem smrti,
za což by si mohl vysloužit doživotí.
Najednou mě převáželi do vězení.
Neumíte si ani představit, jaké to bylo peklo, když mě tam dovedli.
Myslel jsem na svou ženu a děti
a na to, jak dlouho od nich budu pryč.
Věděl jsem, že musím dokázat svou nevinu.
Michael Griffith, americký právník, se nabídl, že bude Teda obhajovat.
Budou litovat, že Mike přijel do Monaka.
Já můžu.
- Natáčíme? - Jo.
Poprvé jsem se s Tedem setkal ve vězení v Monaku.
Tenkrát jsem věděl jen to, že Ted Maher býval Zelený baret
a obvinili ho ze smrti Edmonda Safry.
Když jsem ho potkal, nafotil jsem jeho břicho a ty bodné rány.
Policie tvrdila, že se pobodal, aby byl hrdina.
A Ted tvrdil, že ho pobodali dva vetřelci.
Ted mi řekl, že den před tím incidentem,
ho na ulici v Nice unesli nějací lidi v dodávce.
Bylo to takhle.
Prostě jsem šel po ulici
a všiml jsem si bílé dodávky, která mě sledovala.
Nechápal jsem, co to má být.
Stalo se to strašně rychle. Strčili mě do té dodávky.
Byli to maskovaní chlapi se zbraněmi
a jejich hlasy zněly rusky.
Ukázali mu fotky jeho ženy, jak vychází z jejich domu v New Yorku,
fotky jeho dětí.
Jasně se vyjádřili, že musím udělat, co chtějí.
Měl jsem zajistit, aby ty ocelové rolety na oknech v bytě pana Safry
byly v jednu konkrétní noc vytažené.
Já jsem tu noc ale neměl ani pracovat.
Nařídili mi, abych tam byl.
Řekli Tedovi, ať dodrží ty instrukce, jinak toho bude litovat.
Kdybych udělal něco špatně, zabili by moji rodinu.
Zabili, unesli nebo jí ublížili.
Bylo to hrozné.
Neměl jsem tu noc pracovat.
Ale pak už byl podvečer a...
najednou mi v hotelu zazvonil telefon.
Byl to jeden z manažerů Safrových
a řekl mi,
že je to sice narychlo, ale jedna ošetřovatelka má problém s vízy,
tak že musím do práce.
Dobře, popište mi tu noc.
Tu noc se mnou pracovala i Vivian.
Byla se Safrou v ložnici jako první
a celou noc jsme se střídali.
Zkontroloval jsem všechna okna a všechny rolety byly zatažené.
Ale pak jsem si všiml, že ty na ošetřovně byly pořád vytažené.
Takže jsem nemusel nic dělat.
Věděl jsem, že nejsou vytažené jen tak.
Bylo nepříjemné vědět, že se něco stane,
ale vy netušíte co.
Byl jsem v místnosti, která sloužila jako posilovna.
Najednou jsem dostal ránu do hlavy.
Uviděl jsem dva vetřelce, ale byli maskovaní.
Naskočil mi výcvik ze speciálních jednotek.
Vzal jsem desetikilovku.
A jednoho jsem praštil. Spadl na zem.
Druhý měl nůž.
Zaútočil na mě a trefil mě do břicha.
Chytl jsem ho za ruku a klesal na kolena.
Pak jsem omdlel.
Byl jsem v bezvědomí jen pár sekund,
pak jsem se probral a krvácel jsem.
Kolem nikdo nebyl.
Ale byl to obrovský byt.
Šel jsem do Safrovy ložnice
a Vivian si všimla, že krvácím.
Řekl jsem, že vevnitř někdo je,
ať vezme Safru do úkrytu, a dal jsem jí svůj mobil,
ať zavolá pomoc.
Safra zabouchl dveře a nařídil, ať spustí poplach.
V Safrově ložnici byl alarm, o kterém Ted nevěděl.
Nikdo nám neřekl, že je tam alarm pro nouzové situace,
takže o něm nikdo nevěděl.
Ted věděl jen o požárním poplachu.
Měli jsme tam malý odpadkový koš, francouzsky je to poubelle.
Dal jsem ho pod detektor kouře
a zapálil jsem v něm pár kapesníků.
A spustil se poplach.
Vivian zavolala pomoc, takže někdo musel přijít.
Dostal jsem se k výtahu,
ale motala se mi hlava a omdlel jsem.
Když vašemu klientovi hrozí mnoho let ve vězení
a tvrdí tohle, ať už na něj tlačím jakkoli,
tak tomu musíte věřit.
Michael Griffith.
Kontaktovala mě jeho žena Heidi.
Řekla mi, co se jí stalo.
Lily Safrová, Edmondova žena...
Heidi kontaktovali zaměstnanci Lily Safrové.
Bojím se o Teda. Je v pořádku? Prý byl vážně zraněný.
Kam jedeš, mami?
Heidi a její bratr byli pozváni do Monaka
a Lily Safrová jim zaplatila letenky.
Letěla jsem s bratrem přímo do Nice
a na letišti na nás čekala limuzína.
Limuzína mě měla dovézt rovnou do nemocnice za Tedem.
Cestou do nemocnice řidiči někdo volal.
Najednou se limuzína otočila a dovezla nás na policejní stanici.
Ptala jsem se proč.
A prý potřebovali ověřit, kdo jsem, abych za ním mohla.
Měla jsem pas a všechno.
Policie mě zdlouhavě vyslýchala,
ptala se, jak získal tu práci.
Šla jsem s bratrem na chvíli ven, abychom si odpočinuli.
A najednou přijeli tři lidé, všichni oblečení v černém,
popadli nás a unesli.
Tři dny nás drželi v hotelovém pokoji pod dohledem
a vzali nám pasy.
Probudil jsem se v nemocnici a přišli za mnou dva detektivové.
Řekli mi, že došlo k požáru a že Edmond Safra a Vivian jsou mrtí.
A v tu chvíli jsem se rozbrečel jako malý.
Nemohl jsem uvěřit, že umřeli.
Nechápal jsem proč.
VRAŽDA
Ukázali mi noviny a řekli, že jsem za to zodpovědný,
ať jim podepíšu papíry.
„Jaké papíry? Já nic podepisovat nebudu.“
Chtěli, ať podepíšu, že jsem za to zodpovědný.
Já jim řekl, že jsem nikoho nezabil a nic podepisovat nebudu.
Ale ten policista mi řekl, že to musím podepsat,
jinak moje se moje žena k dětem už nevrátí.
A ukázali mi manželčin pas.
Bylo to hrozné. Vyhrožovali mojí rodině.
Je to nepředstavitelné.
Co by se asi stalo, kdybych ty papíry nepodepsal?
Takže jste je podepsal?
Jo. Co jiného jsem měl dělat?
Moje žena by se nevrátila k dětem.
Bylo jim dva a půl, tři a půl a osm let.
Jo, podepsal jsem to.
Co tam stálo?
To jsem tehdy ještě nevěděl.
Bylo to ve francouzštině.
Ted Maher ve svém přiznání uvedl, že nechtěl Edmondu Safrovi ublížit,
že byl skvělý zaměstnavatel.
Prokuratura nyní vyvrací zvěsti, že šlo o nějaké spiknutí,
a věří, že Ted Maher jednal sám.
Znělo to celkem věrohodně,
že založil oheň, aby si mohl hrát na zachránce,
a že se pobodal do břicha, aby to vypadalo dramatičtěji.
Ale Ted tvrdil, že ho donutili to podepsat.
Ted to vzdal, protože mu vyhrožovali rodinou.
Ahoj, tati.
Snad budu brzo doma.
- Máš tam obrázek. - Miluju vás.
- A my tebe. Dobře. - Nezapomeňte na to.
Pa, mám tě ráda.
Pápá.
Miluju tě.
Taky tě miluju, Heidi.
Neměl jsem motiv.
Proč bych ničil zlatý důl,
ze kterého jsem měsíčně vytěžil 10 000 dolarů,
abych se postaral o své děti, ženu a byt?
Platil mi 600 dolarů za směnu.
Měl jsem všechno.
Měl jsem víc, než jsem kdy snil. Proč bych riskoval, že to ztratím?
Když jde o takové zločiny,
musíte zjistit, kdo z nich má největší prospěch.
Safra a jeho ošetřovatelka se udusili.
Jeho ženě se podařilo utéct.
Bankéřova žena, která byla tou dobou na druhé straně bytu,
není považovaná za podezřelou.
Edmond odkázal své jmění své ženě.
MANŽELKA
Byl to její třetí manžel.
Když jsem si Lily Safrovou dohledávala,
o jejím raném životě se nedalo nic zjistit.
Jak se někdo z Rio de Janeira,
kdo vyrůstá ve střední třídě,
může dostat ve světové společnosti tak vysoko?
Vdala se čtyřikrát.
Pokaždé se její jmění znásobilo.
Co na ní bylo? Proč byla tak svůdná?
Byla jsem jí posedlá.
Přestěhovala jsem se,
protože jsem věděla, jak těžké je v Brazílii něco zjistit.
Našla jsem různé lidi, ale drželi jazyk za zuby.
A báli se Lily.
Asi si o ní mysleli, že je to nebezpečná žena.
Měla jsem pocit, že mě pořád někdo sleduje.
Byla jsem si jistá, že někdo sleduje můj byt.
Konečně jsem získala Lilyiny školní záznamy.
Díky nim jsem zjistila, kde asi bydlela.
Tak jsem jela do té čtvrti a lidi si ji stále pamatovali.
A našla jsem určité podobnosti mezi Edmondovou smrtí a tím,
co se stalo jejímu druhému manželovi, Alfredu Monteverdeovi.
Freddy Monteverde.
Znáte ten příběh?
Byl jedním z nejbohatších v Brazílii.
Vlastnil stovky obchodních domů.
Jmenovali se Pontofrio,
pojmenované po ledničkách, které dováželi.
Lily si Alfreda vzala v 60. letech.
O pár let později umřel za celkem podivných okolností.
Když jsem získala pitevní zprávu,
dozvěděla jsem se, že spáchal sebevraždu zastřelením.
Střelil se dvakrát
První dva manželé zemřeli přirozenou smrtí.
Nebyli zavražděni.
Druhý umřel na dvě střelné rány do hrudi.
Aha.
Takže byl zavražděný?
Prý sebevražda.
Jak se můžete dvakrát střelit?
DVĚ STŘELNÉ RÁNY, SEBEVRAŽDA
Celé to bylo dost nepravděpodobné a směšné.
Podnikatel Alfredo Monteverde byl nalezen mrtvý ve svém sídle.
Policie to uzavřela jako sebevraždu.
Rosita Fantoová, Freddyho sestra,
byla má dobrá přítelkyně.
Freddy zjistil, že Lily má poměr s Edmondem Safrou.
Freddy zavolal Rositě a řekl jí,
že se ozve svým právníkům, aby se s Lily rozvedl.
A krátce nato byl Freddy nalezen mrtvý.
Bylo zvláštní, jak rychle Lily získala jeho majetek.
Když Rositě došlo, co se stalo, začala šílet.
Peníze měly připadnout jí.
V závěti, kterou jim Lily poskytla,
nebyla ani zmínka o jeho matce nebo sestře,
které byly původními akcionářkami v jeho společnosti.
Rozhodně to mělo se Safrou jisté podobnosti.
Obě závěti byly pozměněné pár týdnů před jejich smrtí.
Hodně štěstí, zdraví, drahý Edmonde...
Edmond souhlasil se změnou závěti a pak to chtěl vrátit.
Jeho dva bratři a zároveň nejlepší přátelé, Moise a Joseph,
byli ze závěti najednou vyškrtnuti.
A Lily zdědila 4,8 miliardy dolarů bez zdanění.
Asi týden před tím, než Edmond umřel, se oba stali monackými občany.
A když jste monacký občan, nemusíte platit daně.
Byla to náhoda, nebo záměr? Rozhodně to bylo velmi příhodné.
Srdečně vám blahopřeji k dosažení tohoto významného milníku.
Paní Lily Safrová.
Ale lidi Lily podezírali hlavně proto,
že tu noc, kdy Edmond zemřel,
měli mít bodyguardi prý volno.
V noc, kdy vypukl požár, nebyl se Safrou ani jeden člen jeho ochranky.
Pár měsíců před tím
se Lily jasně vyjádřila, že tam nechce žádnou ochranku,
protože Monako je bezpečné.
Tak jsem šel za Edmondem a ten mi řekl, ať dělám, co uznám za vhodné,
ale nemám o tom říkat Lily.
Zůstaňte prosím sedět.
Máme pro vás překvapení.
Ale Lily mě vyhodila
a novým šéfem ochranky se stal Samuel Cohen.
Byl to Lilyin člověk.
Dělal přesně to, co chtěla.
Teď k záhadné vraždě, která otřásla finančním světem.
V Monte Carlu právě vyslýchají bodyguarda jednoho z nejbohatších mužů na světě,
aby zjistili, proč tam nebyl,
když v luxusním apartmánu Edmonda Safry vypukl požár, při kterém následně zahynul.
Všude je na tom vidět rukopis Lily Safrové.
Edmonde,
manželi můj...
Cítím se manželovi blíž než kdy dřív.
Začalo soudní řízení s Tedem Maherem.
Hrozí mu doživotní odnětí svobody.
Ale Monako bylo odhodlané obvinit z toho ošetřovatele.
Nebyl to jasný případ.
A bohužel se mi vůbec nelíbilo,
jak monačtí advokáti tehdy Teda zastupovali.
MONACKÁ ADVOKÁTKA
Jsem Sandrine Settonová.
Pro tak mladou právničku, jakou jsem tehdy byla, to byl úžasný případ.
Byla jsem součástí obhajoby, ještě než přišel pan Griffith,
a pokud jde o obhajobu, tak jsme se vůbec neshodovali.
Nerozuměli jsme si.
Chtěli, aby se Ted držel toho přiznání.
Monačtí právníci mi řekli,
že to nemůžu vzít zpátky, protože bych se ukázal jako lhář.
„Jak jako lhář?“
Dali mi podepsat něco, co mohlo být ve svahilštině.
A já mu řekl, že mu přece unesli ženu,
aby ho donutili to přiznání podepsat,
tak to využijeme.
Mysleli jsme si, že jeho příběh
o těch dvou vetřelcích, kteří ho pobodali a tak dále,
nebude znít věrohodně,
protože ani my jsme nevěřili, že se to tak stalo.
Říkali mi, že Michael neví, jak tamní systém funguje,
a že pokud se budu řídit jeho radami, tak se jenom dostanu do problémů.
Nejhorší trest, jaký mohl Ted dostat, bylo doživotí.
„Chceš se vrátit ke své rodině? Tak nám věř“.
Musel jsem se rozhodnout. Co budu dělat?
Nakonec Ted řekl,
že svoje přiznání zpátky nevezme.
Nemohl jsem tomu uvěřit. Chtěl jsem vědět, koho obhajují,
Teda, nebo Safrovy a Monako?
Prý je to nejlepší způsob.
Nevím, co vám říct.
- Je to náš život. Tedův život. - Ano, to je.
Ze soudního procesu se stal cirkus
Všichni to natáčeli.
Tedův soudní proces byl evropský O. J.
Teď se podíváme k soudu v Monaku.
Sjela se média z celého světa.
Ted byl obviněn ze žhářství,
které mělo za následek smrt Edmonda a Vivian Torrenteové.
Soud byl zároveň šance najít odpovědi.
Co se doopravdy stalo v Safrově bytě?
OBŽALOBA
Pan Maher
záměrně
zinscenoval útok, který by sám hrdinsky zastavil.
Obžaloba přednesla teorii,
že si to celé naplánoval, aby se mohl vydávat za hrdinu.
Obžaloba tvrdila, že byl ve finanční tísni,
takže chtěl Edmondu Safrovi, svému šéfovi, ukázat,
jaký může být hrdina.
Pan Safra by Teda finančně odměnil.
Takže pro něj to byl jackpot.
Vedoucí ošetřovatelů, Sonia Herkrathová,
přišla svědčit.
SVĚDKYNĚ
Sonia byla hlavní ošetřovatelkou a korunní svědkyní obžaloby.
Pracovala jsem pro pana Safru od března roku 1998,
kdy Ted začal pro pana Safru pracovat.
Ted se mnou měl už od začátku problém.
Stěžoval si, že mu nedávám dost směn
a že nedostává dost peněz, aby mohl uživit svou rodinu.
Říkal, že neměl v ten pátek pracovat, ale nakonec pracoval.
To není pravda.
Měl pracovat. Tohle si vymyslel.
Vznesla ve své výpovědi dost závažná obvinění.
Přejdeme k noci, kdy k tomu incidentu v Monaku došlo.
Můžete nám popsat, co se tu noc stalo?
Večer 2. prosince 1999
jsme se o pana Safru během dne starali já a další ošetřovatel.
Takže jsme pak Vivian a Tedovi podali hlášení.
Všimla jsem si, že Ted je nějak neklidný
a že se nemůže dočkat, až z bytu odejdeme.
Něco mi na něm nesedělo.
Paní Safrová šla panu Safrovi popřát dobrou noc
a Ted prý poznamenal něco jako:
„Dneska budete spát moc dobře, paní Safrová.“
Problém je, že Sonia nebyla důvěryhodný svědek.
Mezi těma dvěma byla velká nevraživost.
Myslela si totiž, že chce její práci.
Sonia byla šéfová.
A s Tedem moc nevycházeli.
Šlo o mocenský boj.
Sonia si myslela, že jí přeberu její práci.
Ale to bylo směšné.
Nezáleželo mi na tom, takže...
Ted měl povahu jako Jekyll a Hyde.
Byl příliš agresivní.
Když jsme pana Safru v posteli zvedali,
Ted měl tendenci vždycky říkat: „Pomalu, pomalu.“
Jako by tím chtěl říct, že nejsme opatrní.
A když to pan Safra slyšel,
samozřejmě mu dával přednost a péčí o pana Safru by pověřili jeho.
Nedokázal jsem jí vysvětlit, že její práci nechci.
Jen jsem chtěl zajistit svou rodinu.
Zjevně si šli po krku
a předháněli se před šéfem o jeho přízeň.
Během pauzy u soudu
mi jeden z právníků paní Safrové řekl,
že jsem velmi odvážná žena.
Ted říkal, že Sonia dostala 100 000 dolarů za to, že proti němu svědčila.
To nevím.
Lily zaplatila hlavní ošetřovatelce Sonii
a uzavřela s ní důvěrnou dohodu, aby „Tedovi nepomáhala“.
A zaplatila všem ošetřovatelům.
Není to pravda.
Jsem přesvědčená, že to Ted udělal.
Vážně se chtěl v očích pana Safry stát hrdinou,
ale zvrtlo se to.
Právník paní Safrové vyslechl Heidi.
SVĚDECTVÍ HEIDI (NADABOVÁNO)
V dopise jste Tedovi napsala, že peníze jsou jeho milenkou.
Co jste tím myslela?
Ani si to nepamatuju.
Byl z účtů vystresovaný víc než já.
Měli jsme hypotéku. Takže byl kvůli penězům ve stresu.
Ale znám svého manžela, nikomu by neublížil.
Chtěla jsem toho říct mnohem víc, ale občas jsem ztuhla.
Jen se modlím, aby pravda vyšla najevo.
Jako další důkaz předvedla obžaloba videozáznamy.
Sídlo La Belle Époque bylo plné kamer.
Byly venku i uvnitř.
Ale nahrávky byly zjevně vymazány.
Chyběly záběry z míst,
kde by bylo vidět, že tam vetřelci skutečně byli.
Dva týdny před požárem byl Ted v zázemí ošetřovatelů,
stál na židli
a šťoural se ve stropních panelech,
aby zkontroloval elektriku.
Obžaloba upozornila na to,
že Ted jednoho času pracoval v kasinu
na oddělení video bezpečnosti.
Tvrdili, že Ted věděl, jak kamery zneškodnit,
protože s tím měl zkušenosti ze své práce v Las Vegas.
A nakonec obžaloba vytáhla jeho minulost u Zelených baretů.
Tvrdili, že díky přiřazení k pozemní zdravotnické jednotce,
věděl, kde se může zranit,
aniž by zasáhl životně důležité orgány.
Můj manžel je prý rozhodně vinen,
ale na břiše má rány v místech, kam si ani nedosáhne.
Je to levák a bodné rány má na pravém boku.
Kdokoli, kdo se chce pobodat a něco o lidském těle ví,
určitě nebude mířit na svou aortu, aby vykrvácel.
Bylo to směšné.
Důkazy potvrzují, že je toho víc, než chce Monako ukázat.
OBHAJOBA
Obhajoba šla na to tak, že Ted nebyl přímo zodpovědný
za smrt Edmonda Safry.
Monacká policie a hasiči to zanedbali.
Chtěli jsme na Monako udeřit zpříma.
Maherovi právníci i Michael Griffith, slavný newyorský advokát,
chtějí obvinit záchranné složky.
Tohle Teda nikdy nenapadlo.
Myslel, že když se spustí detektor kouře,
policie přijede do 10 až 15 minut, což se stalo.
Ale pak jim to trvalo další dvě a půl hodiny.
Chtěli jsme dokázat, že policie dala časový prostor tomu,
aby pan Safra a Vivian Torrenteová umřeli.
Ve 4:49 se rozezněl požární poplach.
Ve 4:53 uviděl concierge v hale La Belle Époque,
jak se Ted Maher drží oběma rukama za břicho.
Do notesu si napsal: „Postřelený muž.“
Když concierge zavolal policii,
řekl, že muž byl postřelen.
A tohle zmatení mělo dramatický dopad.
Tohle pak způsobilo značné zpoždění.
Policie trvala na zabezpečení areálu,
nejdřív musela zkontrolovat všech 23 podlaží parkoviště.
Bylo tam 23 pater podzemního parkování.
Policie musela pročesat celou budovu,
než pustila hasiče dovnitř.
A čas ubíhal.
Volala mi Vivian.
Zoufale mě prosila, ať zavolám policii.
Řekla jsem jim, že policie už tam je.
Pak jsem zavolala šéfovi ochranky do sídla La Leopolda
a ten se okamžitě vydal do Monaka.
V 5:20 dorazil na místo Samuel Cohen
zodpovědný za bezpečnost a s klíči od šéfova bytu.
COHENOVO SVĚDECTVÍ
Hned jsem jim řekl, kam mají jít.
Ale nikdo mě neposlouchal a odmítli mou pomoc.
Byla to noční můra.
Šílený chaos.
Rozhodl jsem se jít do pátého patra sám.
Výtahem sjel do hotelové haly,
kde ho zastavili policisté.
Povalili ho, nasadili mu pouta a zakázali mu jít nahoru.
Seděl jsem na zemi, spoutaný.
Jeden z hasičů řekl, že se bojí,
že má strach z výšek.
Panebože!
Není snad v popisu vaší práce umět šplhat a lézt do výšek?
Něco takového je vážně neslýchané.
V 6:15 se hasiči poprvé pokusili požár uhasit.
U soudu přiznali, že policisté zakázali hasičům cokoli podniknout,
ještě hodinu a 45 minuti po tom, co mě odvezli.
Uniká mi něco?
Za to mám být zodpovědný já?
Zatímco byli pan Safra a Vivian v úkrytu...
ÚKRYT/KOUPELNA
...šestkrát mi volali
a řekli mi, že do úkrytu se dostává kouř.
Prosila jsem policii, aby už šli do toho střešního bytu.
V 6:30 volala Vivian naposledy.
V sedm ráno pak hasiči vstoupili do Safrova pokoje.
V 7:45,
téměř tři hodiny od prvního telefonátu na policii,
byly nalezeny mrtvoly Edmonda Safry,
který seděl v červeném křesle,
a Vivian Torrenteové ležící u jeho nohou.
Takže hasiči neuhasili požár
a policie nevyrazila dveře.
Jako by to zpackali naschvál.
Soudní proces ošetřovatele se proměnil v soud monacké policie.
Kdyby to policie a hasiči takhle nezanedbali,
pan Safra by byl zachráněn.
Byla to kolosální chyba, která bohužel skončila katastrofou.
Výpověď Safrova bodyguarda je usvědčující.
Vykreslil totální chaos.
Nebyla tam ochranka, policie nejednala správně,
nefungovaly bezpečnostní kamery.
Bylo toho tolik špatně,
až je to bizarní.
Konečně nastal čas poslechnout si Lily Safrovou.
SVĚDECTVÍ LILY SAFROVÉ (NADABOVÁNO)
Šla jsem do postele a usnula jsem.
Pak jsem najednou uslyšela zvonek. Ale nepřestával zvonit.
Byl to telefon.
Volal mi manžel a řekl mi:
„ Chérie, v domě jsou útočníci.
Zranili Teda Mahera. Zamkni se a zavolej policii.“
Najednou se všechny rolety samy vytáhly.
Ale jen do úrovně zábradlí.
Nevím, jak jsem se dostala ven, ale dostala.
Safra odmítl odejít z koupelny, jelikož nevěřil, že je to bezpečné.
Dokonce ignoroval prosby své ženy, která mu volala, že venku už je čisto.
Já jen vím, že Joseph Safra věřil, že jeho bratra zabila Lily.
Joseph mi řekl, že to ona ho donutila zůstat v tom úkrytu,
protože mezi sebou měli heslo.
Heslo bylo, že když Edmondovi řekne, aby z místnosti vyšel,
tak nesměl otevřít dveře, protože byli v nebezpečí.
Měl nařízeno z úkrytu neodcházet,
dokud mu ochranka neřekne, že je to v pořádku.
To byl protokol.
Znal jsem ho, protože hlídali i mě.
Bylo to proto, kdyby jeho ženě drželi u hlavy pistoli.
Byla chytrá. Velmi chytrá.
Edmondovi bratři u soudu vypověděli, že nepochybují o tom,
že jejich milovaný bratr Edmond a Vivian Torrenteová
byli oběťmi nekalých činů.
A že ti, kteří tam toho osudného rána byli,
moc dobře ví, co udělali a co ne.
To je dost usvědčující.
Po dlouhém projednávání
soud rozhodl, že americký ošetřovatel je zodpovědný
za smrt Edmonda Safry a Vivian Torrenteové.
Není v Monte Carlu spravedlnost úžasná?
Američan dostal u tzv. „monackého soudu století“ deset let.
Odsoudili mě na deset let za něco, co jsem neudělal.
Asi jsme to přehnali.
Podle mě to chtějí jen uzavřít a můj manžel je obětní beránek,
aby Monako stále vypadalo jako ten bezpečný přístav.
Je toho víc a já to tak nenechám.
Edmondova vdova.
Nyní ovládá obrovské jmění s hodnotou přes 3 miliardy dolarů,
takže je jednou z nejbohatších žen na světě.
Ošetřovatel zůstává za mřížemi.
Čest Monaka je zachována.
Přečetla jsem si soudní zápisy a všechny dokumenty a nemyslím si,
že Tedův soudní proces byl spravedlivý.
Ale má někdo v Monaku spravedlivý soud?
Nespravedlivé Monako!
SPOLUVĚZEŇ
Jsem Luigi Ciardelli.
Byl jsem spoluvězeň Teda Mahera.
Toho Američana.
Můj spoluvězeň Luigi byl... Byl to zlý člověk.
Krádež, kokain, prostitutky. To byl jeho život.
Okrádal jsem bohaté, abych dával chudému.
Ne chudým.
Jednotné číslo. Chudému. Jen sobě.
Monacké vězení se dá popsat jako pětihvězdičkový hotel.
Je to Monte Carlo. Nejlepší vězení, bla, bla, bla.
Dostáváte tolik jídla a sýra, že vám vyletí cholesterol.
Ale je to krátkodobé vězení, nezůstanete tam dlouho.
Ted Maher si odsedí zbytek trestu ve francouzském vězení.
Měl jsem tři měsíce, než mě převezou do francouzského vězení,
kde je 85 % muslimů.
Dál budeme pronásledovat nepřítele.
Prezident Bush si hrál v Afghánistánu a Iráku na kovboje.
To byl pro mě rozsudek smrti.
Uvědomil jsem si, že musím pryč.
Začal jsem vymýšlet,
jak uteču.
Na promenádě navrhl, že si zahrajeme šachy.
Tak jsme hráli.
Zeptal se mě, co si myslím o útěku z Monte Carla.
Musel jsem věřit někomu tak špatnému,
protože všichni ostatní by mě nejspíš napráskali.
Chtěl jsem odejít.
Operace jménem?
Monako: Naser si.
Všechno bylo zabezpečené.
Kamery byly vevnitř i venku.
Detektory hluku a senzory pohybu.
Útěk by byl hodně složitý.
Říkalo se tomu skála, bunkr.
V mojí cele bylo okno
a byl z něj krásný výhled na Středozemní moře.
Ale bylo v něm osm řad mříží.
Tak jsem poprosil sestru, aby mi v knížce poslala čtyři pilky.
Knížku mi pak osobně přinesl otec Peter Ball,
který měl kardiostimulátor, takže neprocházel detektorem kovu.
Jo.
Ted tvrdí, že ty pilky propašoval on.
To je vtipné.
Tedova posedlost být vždycky hlavní postavou
je fakt zarážející.
Mou první překážkou byla galvanizovaná mříž,
na které bylo 1,5 mm kovu.
Nezní to jako moc, ale galvanizovaný kov je abrazivní.
Pilování těch tlustých mříží dělalo rámus.
...právo nevypovídat...
Takže když hrála televize, byla dostatečně nahlas.
Po přeřezání těch mříží mi hodinu trvalo to zakamuflovat.
Byl potřeba popel.
Smíchal jsem popel z cigaret s lepidlem.
A pak jsem to tím popelem přetřel.
Ted mě poplácal po zádech a řekl mi,
že jsem fakt dobrej, úplnej Picasso.
Trvalo mi pět a půl týdne ty mříže přeřezat.
V tu noc se hrála Liga mistrů.
Všichni dozorci koukali na telku
a k bezpečnostním kamerám byli otočení zády.
Řekl jsem Luigimu, že půjdeme.
Tede, moment, prosím tě.
Má velký zadek.
Já ne.
Luigi říkal, že musí jít první, protože je hubenější.
Bylo mi to fuk.
Prolezl jsem oknem a slezl dolů.
Lano pořád viselo, protože ještě musel slézt on.
Viděl jsem, jak tam kope nohama.
A odešel jsem.
Monako, naser si.
Nechal mě na holičkách.
Teda zase někdo podělal. Ten chlápek utekl do Itálie.
Ted se chtěl protáhnout tím oknem, ale uvízl tam.
Řekl mi, že se zasekl.
A po pěti až deseti minutách
použil takovou tu Lamazovu metodu dýchání a konečně proklouzl skrz.
Ale Ted byl v Monaku známý.
Nemají tam ve vězení oranžové oblečení.
Jste oblečení normálně,
skoro jako turista.
Šel z kopce
a stáli tam tři policisté v uniformách.
A řekli mu: „Bonsoir, monsieur.“
On je pozdravil zpátky.
Pak pěšky došel až do Nice, což je 40 km.
Zvládl jsem to. Ty vole. Jsem v jiné zemi.
Už jsem byl ve Francii.
Tou dobou už pršelo a byla zima.
Šel jsem do dvouhvězdičkového hotelu.
Všechno bylo v noci zavřené, tak jsem zaklepal.
Někdo vyšel ven a já mu francouzsky řekl, že se mi rozbilo auto a jsem Američan.
Tak jestli můžu použít jejich telefon.
A on, že jasně. A pustil mě dovnitř.
Ted neměl žádné peníze, takže zavolal sestře.
Řekla mi, že je moc ráda, že mě slyší.
A já jí hned řekl, ať mi dá číslo své karty.
Dala mu kreditku. A pak...
Zavolal svému knězi, otci Ballovi.
A řekl mu, že potřebuje peníze,
jestli by nemohl někam zajet a že se potkají poblíž Nice.
Pak zavolal své ženě.
Zeptala jsem se, kdo volá, a on mi řekl, že Ted.
Nepřestával mluvit. Nepustil mě ke slovu.
Řekl mi, že je venku. Nechápala jsem to. Tak to pořád opakoval.
Hned začala naříkat: „Bože, jsi uprchlík,
Nebudu s tebou mluvit. Dostaneš mě do maléru.
Nemám ti co říct.“ A zavěsila.
Jako by to nestačilo, zavolala mému monackému advokátovi
a ten kontaktoval vězení.
Zeptal se, jestli tam jeho klient ještě je.
Viděli, že jsem v posteli.
„Ano, je tady.“
„Allez, pane Mahere. Allez.“
Stáhli přikrývku. „Putain de merde.“
Kněz zavolal policii a ta vystopovala ten telefonát.
Byl jsem podchlazený. Napustil jsem si teplou vanu
a zapálil si doutník.
Konečně volný. Spal jsem jako mimino.
Check-out byl ve 12 hodin.
Ted zůstal do 12.
Pět minut před 12 přijela policie, zadržela ho a odvezla pryč.
Neměl jsem ani čas oblíct si spodky.
Po tom všem mě zradila vlastní manželka,
můj advokát i kněz!
Bože, už to nemohlo být horší.
Na to je ještě brzy, Heidi,
ale rozhodně z toho udělal mezinárodní incident.
Skvělé.
NE MOC POVEDENÝ ÚTĚK
Snažila jsem se ho dostat domů,
ale vypadá to, že se to sám snaží sabotovat.
Chtěla jsem ho doma,
ale tak jsem se strašně bála ho doma mít.
Děti potřebují tátu,
ale není pro ně dobré, aby měly Teda ve svém životě.
Nepotřebuju ho a nechci ho.
Podělal si minimálně následujících sedm let.
Vlastně celý zbytek života,
protože až se vrátí domů, už svoje děti ani nepozná.
A rozhodně nepozná ani mě.
Heidi Maherová si uvědomila,
že je vdaná za blázna.
Krátce nato se s ním rozvedla.
Už jsem se zmiňoval,
že jeho ženu unesl řidič Lily Safrové.
Limuzína mě měla dovézt rovnou do nemocnice za Tedem.
Najednou se limuzína otočila
a dovezla nás na policejní stanici.
Podali jsme na Lily Safrovou žalobu
za Heidin únos.
Než se objevila u soudu v New Yorku,
Heidi mi zavolala a řekla, že chce všechno stáhnout.
Soud se měl konat v New Yorku,
ale dva dny před soudním řízením Heidi žalobu stáhla.
Proč by to dělala?
Byly v tom peníze.
Můžeme mimo záznam?
To, co vám teď řeknu, musí zůstat jen mezi námi.
Prý...
...v hotovosti.
Ale to nemůžu říct.
Lily Safrová jí zaplatila.
Zaplatila jí za to, že žalobu stáhne.
Nevím, jestli je to pravda.
Ale dva plus dva se rovná čtyři.
Později jsem zjistil,
že si v New Yorku koupila dům za 360 000 dolarů,
aniž by si cokoli půjčila.
Lily byla příliš záludná na to, aby ji podplatila přímo.
Ne, řekla jí: „Chudáčku.
Můj právník ti vypíše šek na 250 000 dolarů.“
A všechno bylo zapomenuto.
Byl jsem ve francouzském vězení
a museli mě vydat zpátky do Monaka
k druhému soudu za pokus o útěk.
K původnímu trestu mi přidali ještě devět měsíců.
Už jsem strávil ve vězení 2 865 dnů, když...
Soudce Hullin ostře kritizuje monacký soudní systém.
...jeden z mých soudců vydal veřejné prohlášení.
„Pamatujete na toho ošetřovatele zapleteného do Safrovy smrti?
Celý soudní proces byl rozhodnutý, než vůbec vstoupil do soudní síně.“
Soudce Hullin odsuzuje určité praktiky.
V trestních kauzách byl někdy rozsudek znám už před slyšením.
Soudce byl od samého začátku rozhodnutý ho uznat vinným.
Jako Alenka v říši divů.
Jsi připravená vyslechnout si svůj trest?
Trest? Ale nejdřív má být rozsudek.
Nejdřív rozsudek, pak soud.
Obvinění soudce Hullina před monackým odvolacím soudem
otřásla Monakem.
Dají se lidi podplatit? Dají se podplatit úřady? Ano.
Monako je taková banánová republika.
V Monaku vyžaduje princ tvrdou ruku.
Za přísností monacké justice stojí snaha
za každou cenu uchovat prestiž a pověst knížectví.
Monako je takový soukromý klub miliardářů.
A najednou byl ten největší zavražděn.
Co s tím uděláte?
Řeknete, že tohle se neděje.
Nebojte se. Přijeďte, nikdo vás tu nezabije.
Monaku vládne princ Albert.
A princ Albert není zrovna příjemný muž.
Přátelil se s Valdimirem Putinem.
Pokud jste viděli fotku Putina, jak jede bez trička na koni,
tak ta je ze Sibiře,
kde byl na výletě s princem Albertem.
Každý, kdo se takhle kamarádíčkuje s Putinem,
má v sobě trochu Putinovy ohavnosti.
Putinova armáda propagandistů si na mě vymyslela spoustu obvinění.
Obvinili mě i z vraždy Edmonda Safry.
Kdo podle vás zabil Edmonda Safru?
Rusové. Ruská mafie.
A Lily v tom taky měla prsty,
protože na to poukazuje až moc věcí.
Po Edmondově smrti se Lily rozhodla, že prodá sídlo La Leopolda.
Vila na Francouzské riviéře se stane nejdražší na světě.
Byla podepsána předběžná smlouva.
Jméno kupce zůstává neznámé.
Ale všechny oči se upírají k Rusku.
Muž, který podepsal kupní smlouvu na ten dům,
je Michail Prochorov.
Prochorov, ruský niklový magnát s jměním 18 miliard dolarů,
je jeden z nejbohatších Rusů.
Nabídl 500 milionů dolarů.
Složil 10% zálohu, zhruba 50 milionů,
ale koupě nakonec nedopadla.
A Lily na to: „Smůla. Ty peníze už si nechám.“
Nechala si 50 milionů a on zmizel.
Byl to nějaký divný úplatek?
Padesát tři milionů je pryč. Fuč.
Nechápu, že někdo mávne rukou nad 53 miliony. Ať už je jakkoli bohatý.
I když soudce řekl, že soud byl zmanipulovaný, tak Teda nepustili.
Musel si to odsedět.
Když mě konečně pustili, dovedli mě k heliportu
a odvezli mě do Nice.
Odtamtud jsem letěl zpátky do New Yorku.
Byl jsem konečně volný. Jo.
Dobrý, střih. Díky, Tede.
Jo.
KONEC
Tady měl příběh skončit.
Ale krátce po tomhle rozhovoru se stalo něco zajímavého.
Ted zmizel...
na několik měsíců.
Hledá mě přes sto policajtů.
NOVÉ MEXIKO
Nepůjdu, kurva, do basy
za něco, co jsem neudělal.
Zvlášť po tom, čím jsem si prošel v Monaku.
Tohle už fakt ne.
Historie se opakovala.
Ted se mě přesvědčoval, že byl v Monaku nevinný,
ale teď byl opět na útěku a tvrdil, že to na něj zase hodili.
Hodgesi, vydali na mě zatykač.
Nevím, kam mám jít.
Nemůžu nikomu věřit. Prostě nemůžu.
Říkám ti, že potřebuju nějaký bezpečný úkryt.
Napiš mi pak, zapnu si telefon
a spojíme se. Ale teď zase zmizím.
Po Monaku si Ted legálně změnil jméno na Jon Green.
Jak vám můžu pomoct?
Snažím se zjistit, jaké obvinění bylo proti někomu vzneseno.
- Chcete zjistit obvinění? - Ano.
Dobře.
Jon Green.
Máme tu loupež,
krádež, padělání, podvod.
Bože.
Greena obvinili z padělání šeků své manželky, se kterou už nežije.
V bance se objevila policie. „Jste Jon Green?“
„Ano. Co si přejete?“ „Můžete jít ven?“
A víte, co mi ta policajtka udělala?
Zasáhla mě taserem.
Došlo mi, že musím okamžitě zmizet.
Policie na základě tipů kontaktovala i bezpečnostní složky v jiných státech
a pomáhá jim i FBI.
Celé to byla léčka.
Fakt. Nemám důvod ti lhát.
I když na mě mají zatykač, jsou to hovadiny.
Všechno sledovali. Sledovali můj telefon,
i když jsem v něm neměl SIMku.
Vidím to v televizi.
Rozhodně je velmi inteligentní.
Jako by byl pořád o krok napřed.
Stala se z něj taková ponorka.
Stáhl se.
Chápej, že teď bojuju o přežití.
Čau, jak to jde?
Volal mi každý týden a povídali jsme si celé hodiny.
Jestli záhadně umřu při autonehodě,
tak jsi jediný, komu jsem řekl celý svůj příběh.
Poslouchal jsem ho a má objektivita se rozmazávala.
Jenom se to snaží překroutit, abych z toho vyšel špatně.
Nevěděl jsem, jestli mi říká pravdu,
a často to znělo jako pohádky.
Tolik k nevinnosti, dokud se neprokáže vina, že?
Dnes tu máme novinky.
Policie pokračuje v pátrání po muži s bizarním příběhem,
který se zdá příliš bizarní, aby byl pravdivý.
Víš, že jsem nevinnej. A pokaždý je to kurva stejnej příběh.
Kdo jsem? Vrah z Monte Carla.
Nevidíš ty podobnosti?
Do prdele!
Kurva.
Máme novinky.
Jon Green, neboli Ted Maher, byl nalezen a zatčen.
HLEDANÝ UPRCHLÍK ZATČEN
NÁPRAVNÉ ZAŘÍZENÍ
Nějaký čas už byl ve vězení a pak ho vyslýchali dva detektivové.
Přečtu vám vaše práva, ano?
Máte právo nevypovídat. Cokoli řeknete...
A pak mi přišlo tohle...
...osoba uvězněná ve věznici Eddy County.
Jon Green.
Chcete-li hovor přijmout, stiskněte 1.
Tomuhle neuvěříš.
Z čeho přesně tě obvinili?
Zločinecké spiknutí prvního stupně s cílem spáchat vraždu.
MTD Radio News.
Podle policie byl Jon Green ve vězení,
kde se spikl s jiným vězněm, kterému zaplatil za vraždu své ženy.
Cože?
Cože udělal?
Zatímco byl Ted ve vazbě,
údajně někomu zaplatil za zabití své manželky.
To je něco.
Heidi?
Ne, nové manželky.
Nepřekvapuje mě, že by Ted udělal něco tak šíleného.
K vraždě nakonec nedošlo, ale Green stane před soudem v pondělí.
Jsou to nehorázný lži.
Vím, co jsem udělal a co ne.
A říkám ti, že je mi u prdele, co teď kdo myslí.
Když se podíváš člověku do očí,
vidíš, jestli je to sráč nebo lhář.
Když se mu podíváš do očí, vidíš, jestli mluví pravdu.
Potvrdily tyto nedávné události to, co tvrdíte o Monaku?
Rozhodně.
Nevím, co na to teď řekne Michael Griffith.
To je celý Ted. Pořád šlape do hoven.
Je to s ním jedno drama za druhým. Nikdy to neskončí.
Ted drží světový rekord v imbecilitě.
Mohl bych o tom napsat knihu a nazval bych ji:
Imbecilita Teda Mahera.
Vypadá to, že Ted dokáže dělat špatné věci.
Najmout si vraha je šílené.
Kdo tohle dělá?
Chtěl jsem Tedovi věřit,
ale po tomhle jsem pochyboval už o všem.
- Můj armádní výcvik? - Ano.
Vždy jsem ho obdivoval za jeho vojenskou kariéru.
...vybrali mě do speciální jednotky.
Byla to pravda?
Patřím do Guardians of the Green Beret.
Prověřujeme a odhalujeme lidi,
kteří si vymýšlejí, že patřili k Zeleným baretům,
ale nepatřili.
Dá se z toho dokumentu tedy potvrdit, že k Zeleným baretům skutečně patřil?
V žádném případě nedokončil lékařský kurz speciálních jednotek
a nepatřil k Zeleným baretům.
Takže příběhy o tom, že byl Zelený baret, jsou nepravdivé.
SOUDNÍ SÍŇ, EDDY COUNTY
Děkuji. Posaďte se.
Přiveďte Greena.
Dobře.
Jon Green je obviněn z úmyslného nabádání ke spáchání vraždy prvního stupně.
Pak začnete přemýšlet.
Co se teda v Monaku 3. prosince 1999 skutečně stalo?
Záhada kolem smrti bankéře Edmonda Safry se prohlubuje.
Proč by byl cílem nájemných vrahů?
Ošetřovatel se přiznal.
Začnete o všem pochybovat.
Strčili mě do dodávky.
Unesli ho záhadní lidé.
Samozřejmě, že se to nestalo.
Byli maskovaní.
Jednoho jsem praštil, spadl na zem.
Byli tam vetřelci?
Nemyslím si, že tam nějací byl.
Ted nepatřil k Zeleným baretům.
Celý život si vymýšlel lži.
Tomu přiznání jsem nerozuměl, protože bylo ve francouzštině.
Tedovo přiznání nebylo ve francouzštině.
Než ho podepsal, přeložili mu ho do angličtiny.
Je to šílené.
Upravoval si skutečnost podle sebe.
Tolik lží.
Chce to bujnou fantazii.
Nepochybuju o tom, že Ted byl za jejich smrt zodpovědný
a nikdy v tom nebylo žádné spiknutí.
SOUDNÍ SÍŇ, EDDY COUNTY
Je čas, pane Greene.
Postavte se, prosím.
Obžalovaný, Jon Green,
je vinen z navádění spáchat vraždu prvního stupně,
vědomě a úmyslně, jak byl obžalován.
Pan Green zůstane ve vazbě až do vynesení rozsudku.
Dámy a pánové z poroty, tímto vaše povinnost končí.
Vlastně je to smutné.
Zničil si život,
ať už ho motivovalo cokoli.
Chudáček.
NÁPRAVNÉ ZAŘÍZENÍ EDDY COUNTY
Upřímně, podle mě to nevypadá moc dobře.
Celkem se to opakuje.
Jako to bylo v Monaku.
Monako bylo před 20 lety.
- Jo. - Není to žádné opakování Monaka.
Ale vaří se mi z toho krev,
že to obžaloba vůbec vytahovala.
Jon Green v Monaku nebyl.
Tam byl Ted Maher.
A má to důvod, proč byl soudní příkaz...
Ted nadále tvrdil, že je nevinný.
Stejně jako v Monaku, je prý i teď v USA za mřížemi neprávem.
Pravda jednou vyjde napovrch.
Je to muž, který má tu největší smůlu?
Nebo je to sériový lhář, který odmítá převzít zodpovědnost?
Pamatuješ, když jsem se tě před třemi lety zeptal, jestli jsi lhář?
- Lhář? - Jo.
Ne, to rozhodně ne.
Zeptám se tě znovu. Jsi lhář?
Ne. Rozhodně ne.
Byl jsi ke mně upřímný?
Ano. Ke všem tady.
Podívej se mi do očí a uvidíš, jestli mluvím pravdu.
Nemám důvod lhát. Je po všem.
Za poslední čtyři roky jsem Teda poznal a soucítím s ním.
Takže v takový konec jsem nedoufal.
Vím jen to, že Tedova verze událostí se stala jeho skutečností.
Už jsem se tě ptal, kdo zabil Edmonda Safru.
Kdo zabil Edmonda Safru?
Rusové. Ruská mafie.
- Změnil se tvůj názor? - Ne.
Možná by sis měl udělat výlet do Ruska a zeptat se na to Vladimira.
Bill Browder byl opakovaně cílem ruských atentátníků.
Stále cestuje s ochrankou.
Isabel Vincentová vydala knihu a Safrovi ji zažalovali.
V Brazílii, v domovině Lily Safrové, byla kniha zakázána.
Zrovna natáčíme. Nemůžu mluvit. Je to důležité?
Lily žalovala Lady Colin Campbell a její kniha byla stažena.
Později byla vydána s mnoha úpravami.
Michael Griffith chtěl simulovat nový soudní proces,
ale Lilyini právníci to v den konání zatrhli.
Heidi Maherová nereagovala na žádost o vyjádření,
ale nemáme žádný důkaz, že jí Lily Safrová cokoli zaplatila.
Princ Albert důrazně odsoudil ruskou invazi na Ukrajinu
a Monako v reakci uvalilo sankce.
Lily Safrová zemřela v roce 2022.
Její jmění mělo hodnotu 1,3 miliardy.
VĚZEŇ
Ted Maher, alias Jon Green, byl odsouzen na devět let.
Měl by být propuštěn v roce 2031.
KONEC
(POKUD NEUTEČE)
Překlad titulků: Beata Krenželoková