Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
No creia en els finals feliços.
Eren una part de vides alienes.
Com si la meva vida pogués ser tan senzilla.
Tothom em deia que a Londres podria tornar a començar.
Que ho necessitava.
Sobretot després del que va passar.
Fa vint anys, ma mare va marxar d'Anglaterra per un home.
Ara ens hi torna a portar per un altre.
Un príncep blau en un castell per a ella...
i un germanastre malvat per a mi.
I tant que sí. És a baix.
Pensava que sabia què m'esperava.
Però no en tenia ni idea.
A veure, què fem amb això?
El podem donar.
I ara! El Sr. Moixaines?
Sense pietat, Haley.
Entesos. Me'l quedo jo.
Farà goig a l'altar que posaré en honor teu.
Ara que ho dius...
- Ai, mare. - Té.
Te l'he posat a punt perquè puguis...
Cremar roda?
Tenir-ne cura...
volia dir.
Entesos?
Entesos. Pensaré en tu quan acceleri.
Molt bé. Ja queda poc.
Hem buidat l'arca de Noah.
Tant de bo vinguéssiu amb mi.
Tens sort de marxar amb l'Ella. A fora, hi ha una revolució.
El rei d'Anglaterra diu que no ens faltarà de res.
Com en un conte de fades antifeminista i ranci.
On la princesa abandona la granota.
Que soc jo.
Que bonic.
Vaig a fer companyia als voltors.
I a menjar les sobres.
Què serà de mi? No em puc creure que te'n vagis.
Ja.
- Escolta. Què hi tens, a l'ull? - Au, calla.
- A tots dos ulls! - Calla.
- Fes-t'ho mirar. - Prou.
Et trobaré a faltar.
Jo també, però...
Diuen que les relacions a distància són...
- difícils. - Les millors.
Difícils.
Però és el que hem decidit.
- Serà una putada i... - Noah.
N'estic convençut. Em sents?
Quin descans.
Va, prou.
Per què te n'has d'anar?
Què hi ha a Londres?
CULPA MEVA: LONDRES
A veure si coincidiu amb en Nick aquest matí.
O a la gala del vespre.
El noi meravella?
Ens hauríem conegut a la boda, però no ens hi vau convidar.
Noah, ni tu ni en Nick volíeu ser-hi!
Saps que li encanten els cotxes?
Crec que et caurà bé.
Si no, mala sort.
Haurem de conviure de totes maneres.
Dos desconeguts vivint junts.
Pot ser divertit.
Per fi a casa.
Discreta.
Sort que he practicat maneres.
- Hola, amor. Com estàs? - Benvinguda.
He estat revisant el discurs del vespre.
Et trobava a faltar.
Benvinguda, Noah. Com ha anat el vol?
Vols menjar alguna cosa? Un entrepà? Una hamburguesa?
- No, gràcies. - Molt bé.
Volem que et sentis com a casa. Vinga.
- Vine. - Som-hi.
PROPIETAT PRIVADA NO PASSAR
Li has ensenyat la vista?
I tant. Ho hem vist tot.
- Vine. - Què et sembla?
Quines ganes d'estrenar la sala de ball.
Llàstima que no en tinguem.
Però el lloc on anirem aquest vespre
deixarà bocabadat el crític més exigent.
Sí, parlo de tu.
Martin, li mostres l'habitació?
Som-hi.
Vine. T'ensenyaré la casa.
No sé què hi fan, aquí.
- No tens curiositat per saber com és? - No!
Té bona vista, oi?
Com? No.
No.
Noah.
Gaudeix-ne i prou.
No està malament.
I m'agrada veure't contenta.
És un nou començament.
Has vist el sistema de seguretat?
És una fortalesa.
Aquí no et podrà fer mal.
Estaràs més segura que mai.
Descansa una mica abans de la gala del vespre.
Sí.
Vols menjar alguna cosa abans?
Han fet pastís de carn.
Per què?
Ni idea.
Hòstia!
Així és com saludeu a Florida?
Aquí donem la mà.
Tu deus ser el cèlebre Nicholas Leister.
I tu, la menor dels nous invasors.
No t'emocionis.
Estaria millor a qualsevol altre lloc.
Per això has repassat tota la casa?
Per què trigues tant? Estic sec.
Nen de papà consentit i assetjador.
Ui. Porteu-vos bé.
Com puja la plebs.
L'encant britànic.
No t'equivoquis. Això m'agrada tan poc com a tu.
Perdona, Giles. Saludava la meva nova germanastra.
- Com et dius? - Noah.
Molt bé.
No sé per què pregunto.
Gaudeix del pastís, Noah.
Cretí.
Mirem de no fer-nos massa la guitza.
Encantada.
Ei.
Merda.
Ei.
Estic esperant que et llevis.
No és que t'enyori, eh.
He conegut en Nick.
És pitjor del que em pensava.
He d'escollir un vestit per a una gala com si fos la meva estrena en societat.
En fi...
Res, que t'estimo.
Parlem aviat.
Noah, afanya't.
- Estan llestos? - Sí.
- On són? - Ja venen.
Què creus que hauria de dir?
Hola.
No hi ha ningú més. L'entrada a càmera lenta sobra.
Saps què més sobra?
Aquests comentaris.
Disculpa'm.
Vinga.
Som-hi.
Ui!
Sí.
No et donaré la satisfacció de posar-me al teu nivell.
Cap problema.
El teu vestit inadequat ja em satisfà prou.
- Llestos. - Llestos?
Saps que hem d'anar d'etiqueta?
- Gràcies. Ens veiem allà. - D'acord.
Què et sembla la teva primera nit a Londres?
IMPACTE LEISTER
PROGRAMA D'EMPRENEDORS
Senyores i senyors,
el canvi climàtic és la qüestió central de la nostra època.
Per què som aquí reunits?
Ja ho hem sentit abans, però no n'hi ha prou.
Ha arribat l'hora d'actuar.
Gràcies.
M'ha semblat que t'aniria bé.
Em dic Giles, per cert.
- Us heu avingut amb el teu germà? - Germanastre.
Ara per ara, sembla que ens detestem mútuament.
Li has dit nen de papà consentit.
Segur que li ha ferit l'orgull.
Només dic el que veig.
En Nick és moltes coses, però no és un consentit.
Es guanya els seus propis calés.
Et sona Connect?
L'app per compartir cotxe.
Dues persones van en la mateixa direcció, l'un porta l'altre...
Més d'un milió d'usuaris.
Va vendre l'empresa amb disset anys i es va fer d'or.
Gràcies.
No és un nepotista vividor com nosaltres.
I ara què fa?
Diguem-ne que s'està trobant a si mateix.
- Sabeu què li ha passat a l'Annabelle? - No.
No ha entrat a Oxford.
- Mare meva. - Quin desastre.
Has d'anar a una escola privada per poder entrar en una bona universitat.
Noah, tu què en penses, de l'educació selectiva?
Està de sabàtic, però vol anar a la Universitat de Londres.
És on vaig jo.
T'encantarà.
Et passaré la guia dels vicis: on beure, què menjar...
Amb qui cardar.
Tranquil·la, que es barallaran per tu.
I de quina part dels Estats Units ets?
De Florida.
Que dius! De Miami?
- Sí. - S'ha acabat la festa.
Sempre he volgut provar l'esquí aquàtic.
El papa diu que et porti a casa.
Puc agafar un taxi.
- Què tal, Nick? - Com vas?
- Gràcies pel curro, company. - Cap problema.
Te l'he cuidat bé.
Gràcies. Això m'ho quedo.
Gràcies, company.
Sí, senyor. Bon vespre.
Per aquí, sisplau.
Potser m'he precipitat dient-te nen de papà.
En Giles m'ha explicat això de l'app.
Connect.
Interessant.
Si això són unes disculpes, acceptades.
No m'estic disculpant.
No soc jo qui ho hauria de fer.
Et sembla bé jutjar la gent i, si l'encerto, l'endevino.
T'he jutjat partint de la informació que tenia.
- Collonades. - En absolut.
- Menteixes. - Que no. D'acord!
Si t'hagués de jutjar ara, diria que ets un maleducat.
- T'ho sembla? - I em quedo curta.
Has vist com em tractes?
Els teus pares no t'han ensenyat a ser educat?
No parlis dels meus pares.
Els pares.
Prou.
Que potser he trobat el taló d'Aquil·les del nen perfecte?
No és un nen de papà, però potser és un nen de mamà.
Compliré les teves expectatives.
Per què surts del cotxe?
Què coi...?
Fora.
- Fora! - D'acord.
Molt bé.
Que vagi bé el passeig.
Em deixes al mig del carrer en una ciutat que no conec?
No, et deixo a la vorera.
Estàs de conya?
Has perdut el cap!
Uau.
Merda.
Hola.
Ets la germana del Nick?
Em dic Zach. Aparcava els cotxes.
M'ha demanat que et reculli.
Ah, sí?
Quin gest més bonic.
I que et deixi a casa.
Ni a la festa ni on sigui.
Directe a casa.
Saps què, Zach? No em ve de gust anar a casa.
Va, camina.
Perdó.
Segur que en Nick és aquí?
Segur del tot.
Si hi ha festa, hi ha en Nick.
Amics, romans i contraban.
Company.
Portes llaminadures?
I una joguina.
Me'n vaig.
Ei, espera. Tranquil·la.
Ho deia de bon rotllo. Em dic Tom.
Ets a casa teva.
T'agrada la festa?
Va, marxem.
Això deu ser que sí.
Ei, Nick.
A tu què et passa?
No sabia que faria això.
De què vas? M'has deixat tirada enmig del carrer.
Què passa si m'atraquen o em maten?
Ho vols esbrinar, meuca?
Noah.
Què t'has pres?
Qui t'ha donat això?
Ei! Mira'm.
Qui t'ha donat això?
Crec que soc la joguina d'en Tom.
On és en Tom?
Què hi ha? Vols un petó?
- Calla... - És guapa, eh, Nick?
La podem compartir, si vols.
Ai, mare, Nick.
- Què coi...? - No fotis, nano.
- Estàs bé, company? - A tu què et sembla?
M'ha destrossat el nas.
- Ei, Nick. - Obre la porta.
T'ho juro per Déu, company.
Li he dit que no vingués, però m'ha convençut.
- M'ha manipulat! - Quin cotxe més baix.
- Per una cosa que et demano... - M'ha manipulat!
Una.
Càgon l'hòstia.
Com et trobes?
Te'n faig cinc cèntims, per si no te'n recordes.
- No va passar res de dolent. - Res de dolent?
Que m'hagin drogat no compta? Ni el cop de puny?
Perdona. Ningú t'hi havia convidat. No hi feies res, allà.
Mira bé com esculls les teves amistats.
En William coneix l'entorn del noi meravella?
- Els en faré cinc cèntims. - No.
No ho facis.
T'agrairia que no ho expliquessis a ningú.
No ens fem la guitza. Aquest era el pla.
Ei!
Com estàs?
NICK LEISTER - FUNDADOR - CONNECT
DAN No puc parlar et truco després
Et queda bé.
Perdona, estava...
Xafardejant.
- Puc sortir si necessites temps. - No.
305-089-6793 Crec que ho has de saber
No.
Malparit.
Què fas?
Vinc amb tu.
- No t'agradarà el lloc on vaig. - Entesos.
T'ho puc explicar
Esborra el meu número
Ja hem arribat?
Que bé.
Hola.
Maco, el carro.
Que t'has perdut?
Adeu, nena.
Color personalitzat, oi?
Llantes cromades.
Sí.
1,8 turbo.
Frens de 200?
250.
Mola.
Fins després.
Em dic Jenna.
Jo em dic Noah.
D'on surts, Noah?
Per on començo?
Vine.
Entra al meu despatx.
Nena...
- És terrible. - Sí.
I el cotxe és meu.
L'hi vaig regalar quan vaig marxar.
- Nena, em sap greu. - Ja.
- Quina merda. - Ja ho pots ben dir.
Almenys te l'has tret de sobre.
- Sí. - Em sap greu.
Què t'ha portat fins aquí?
Ma mare s'ha casat amb un anglès. Bàsicament.
Com ho portes?
No m'han rebut amb els braços oberts.
El fill d'ell és idiota.
Ja en són dos.
Exacte.
Mira.
Et donaré el meu número.
Necessites ni que sigui una amiga com cal.
M'agraden les noies que saben de cotxes.
El meu pare competia. He crescut envoltada de cotxes.
- Ah, sí? - Sí.
Encara corre?
No és gens fàcil quan ets a la presó.
Caram.
Ho portes als gens, doncs.
- Suposo que sí. - Sí, eh?
Sí, em va ensenyar a conduir abans que a caminar.
Vaig guanyar un munt de curses juvenils. Ja saps com va.
Doncs no.
Fa un any que tinc el carnet.
- De debò. - Què dius?
Sí.
I tu?
Tens un pare a la presó i un exnòvio infidel? O soc l'única?
Ets l'única.
- Ah. - No li passa a gaire gent.
Ei, Jenna. Es veu que es faran una cursa.
Si no ve la poli, esclar.
¿I aquesta gran idea...
és teva?
Una cursa?
No, nena. A Anglaterra no fem curses.
Conduïm, derrapem i ens fem fotos.
Si fem curses, ens tanquen la paradeta. I ho saps.
- No facis aquesta cara. - Em cau molt bé la teva nòvia.
- Com anem? - Ell és en Lion, el meu nòvio.
I el nostre bon amic Nick.
- Et presento la Noah. - Noah?
Ve de Florida. Viu amb el seu padrastre i l'imbècil del seu germanastre.
Veig que ja us coneixeu.
Molt bé.
De què coneixes en Nick?
- De l'escola? - No.
En Lion no va voler anar a Cambridge, oi?
Això mateix.
Tinc un gimnàs de boxa a Brixton.
Un dia, apareix un nen de casa bona i em diu que es vol entrenar.
En Nick fa boxa?
En un ring?
Sí, més o menys.
Té pocs rivals.
- Ni jo puc amb ell. - Ni tan sols el rei.
En Lion el portava a veure boxa sense guants.
Una salvatjada.
Mira...
A mi m'encanta veure els combats,
però en Nick, que és com és, ho volia provar.
No passava per un bon moment.
- Mi-te'l. - Ei.
Com va?
- Com estàs? - Tu què creus, nano?
La seva amiga s'ho ha fet amb el seu nòvio.
Tu com estaries?
De debò?
Sí, tant és.
Tens dues opcions:
els enviem un petó de tornada o ens esvalotem.
- "O ens esvalotem"? Què vols dir? - Esvalotar-se, sí.
Vinga, a ballar.
Vine amb mi.
Tu confia en mi.
Ho deies de debò?
El què?
Vols fer mal al teu ex?
A en Dan?
Li cremaria la col·lecció de samarretes de pel·lis pretensioses...
Te les enviaré. Fes-ne el que vulguis.
D'acord.
De debò, deixem-ho estar.
- Evidentment... - Endavant, doncs.
No penso apostar contra ell.
- No guanyarà. Què fas? - No!
- Què passa? - En Lion.
Vol apostar el sou d'un mes que en Nick guanya en Ronnie.
A més de combats, fa curses? Fa res més de nen rebel?
Aquell és en Ronnie.
Acaba de passar un any a la presó.
És una mala peça. Un delinqüent.
Sempre ha odiat en Nick. Li sembla un pijo consentit.
Se li ha posat al cap que en Nick parla malament d'ell
perquè és l'únic que s'hi pot enfrontar.
Si en Ronnie et diu de competir, no pots dir que no.
No em facis esperar.
Vinga.
- Quin recorregut fan? - Surten per allà i entren al túnel.
Això només pot acabar amb el Nick perdent.
Molt bé.
Leister!
No fem esperar la gent. Vinga, va.
No deixis que et desconcentri. Ho tens guanyat.
Qui hi ha al meu cotxe?
Llavors... qui condueix el teu cotxe?
Vinga.
Ara veuràs.
Ni havia de venir i ara és al meu cotxe!
- No fa gràcia. A què juga? - És bona.
- Em matarà. - L'aposta no val, oi?
En Ronnie ens matarà.
A veure què et sembla això.
Vinga! Vinga!
Cabró.
No fotis! El seu pare li va ensenyar.
Es veu que era un pilot de primer nivell.
Vinga.
Qui collons és aquesta?
No és pas en Nick.
Amb qui coi estic vivint?
Què coi...?
Jo la mato.
SENSE TRANSMISSIÓ
Deu ser una broma!
Deixeu-me passar! Aparta't!
- No tens ni idea del que has fet. - Nick...
Una cursa entre tu i jo...
- vol dir entre tu i jo. - Calma't. Ha estat un error.
M'he ficat al cotxe. Ell no ho sabia.
Has fet de les teves mentre era fora.
L'has estovat a la seva festa?
S'ho mereixia.
Li tanques el bec o ho faig jo?
El nas un altre cop no!
Nick, deixa-ho estar!
Fot-li fort, Nick!
Penya, la policia!
Ei, Nick.
Continuarà.
No vols una cursa? Doncs farem un combat.
Ni guants ni campana.
Jo i tu. Res més.
Em sents?
- Nick! Marxem! - Ei!
Adeu, bonic.
Compreu-li un bon taüt.
Noah!
Vinga. Noah!
Noah! Hem de marxar!
Vine!
- Puja al cotxe! - Ja va.
Tenim el mateix tatuatge.
Ja ho sé.
Te'l vaig veure l'altre dia.
El teu pare et va ensenyar a conduir?
No parlo del meu pare.
Em sap greu el que ha passat.
- No sabia que per competir... - Sí, no ho hauries d'haver fet.
Estic molt emprenyat amb tu.
Avui vull assegurar-me que estàs bé.
- Demà estaré emprenyat. - Gràcies per avisar-me.
Era un atac de pànic?
Sí.
Saps per què et passa?
De vegades són els espais petits.
D'altres, la foscor, però...
sobretot la violència.
No facis el combat amb en Ronnie.
No tinc alternativa.
Sempre n'hi ha.
Ho sento sisplau no em deixis
Nick.
Volia donar-te les gràcies...
pel petó.
De res.
Ho faria per qualsevol.
Ah, sí?
Per en Lion?
Per en Giles?
En Zach?
No confio en ell.
A més, no se sap afaitar.
No sé per què,
però tinc debilitat per les barbes de tres dies.
Llàstima que no en tinguis.
Bona nit.
Has parlat amb en Dan?
Com li va?
I a tu, com et va?
Força bé.
Que bé.
Nick, què t'ha passat a l'ull?
S'ho va fer ahir a la boxa.
Una pasteta per a la reina.
- Molt bé. - Gràcies, amor.
Vaig a veure la Maddie. No crec que torni al vespre.
Que t'hi acompanyi la Noah.
Qui és la Maddie?
És un trajecte preciós.
T'encantarà el camp.
Sortim d'aquí deu minuts.
Que bé.
Maddie.
Qui és la Maddie?
Has dit deu minuts.
No corris.
Ja hi som.
Ca la Maddie.
No crec que s'alegri de veure'm.
Qui et penses que és la Maddie?
Nick!
La Maddie és la meva germana. L'altra és la meva mare.
Com has crescut!
Li has deixat conduir el teu cotxe?
Ja, no sé què m'ha agafat.
- El puc conduir jo? - Jo te'l deixaria.
No sé què diria la mama, però jo te'l deixaria.
- He anat amb compte. Ho prometo. - És veritat.
Molt bé.
- T'ajudo. - No, sisplau. De debò.
- Segur? Et puc ajudar. - Sí, tranquil·la.
D'acord.
Sí.
Amaga't. Deu segons.
Deu, nou...
És genial.
- Oi que és maca? - Sí.
Juguem a fet i amagar. Tinc un minut.
No és gens bona.
- Ta mare també és genial. - Sí.
Quina edat tenies quan es van separar?
Ella ens va deixar quan jo tenia dotze anys.
Quan us vau retrobar?
Fa un parell d'anys. Si fa no fa.
Com va ser?
- És un interrogatori? - Perdona. Tenia curiositat.
Faig broma.
De debò.
La meva mare i jo vam acordar
que, si vull veure la Maddie, no m'he de ficar en problemes.
És a dir, en baralles.
Si compleixo les seves normes,
puc veure la dona més important de la meva vida.
No sé si a la teva nòvia li agradaria sentir això.
Quina nòvia?
La noia amb qui vas anar a la gala
i amb qui surts.
L'Anna i jo som amics.
Ella ho sap?
Nick, a veure si em trobes!
Cinc?
Cinc, quatre...
tres, dos, un.
Qui no s'ha amagat para!
- Sort. - Gràcies.
Maddie, on ets?
Ha desaparegut.
- S'assembla al confeti. - Sí que s'hi assembla.
Tens raó. Que bonic!
No volia treure el tema, però ho he vist.
Quines bajanades.
- Com és que en William no et vigila? - Era en un ring.
Amb guants, no et fas aquests talls. Prou de mentides, Nick.
La mama no el deixarà venir al partit.
Ni baralles, ni curses, ni drogues. O se t'ha acabat veure la Maddie.
No va ser culpa meva.
No, el teu cos és cosa teva.
N'estic fins als nassos.
Vaig a fer una copa.
Té.
Gràcies.
Tornarà aviat.
Quan s'hagi calmat.
Que bé que us hagueu retrobat.
Bé...
Tant de bo no hagués hagut de marxar.
Era...
Bé, soc addicta a l'alcohol.
Ho sabies?
Me'n vaig anar per poder recuperar-me.
Durant el tractament, vaig intentar contactar amb ell.
Però...
no estava preparat.
Tots aquests anys, en Nick s'hi ha hagut d'enfrontar tot sol.
Tota la ira que sent per mi la canalitza a través dels punys...
o a la carretera.
Les famílies poden ser complicades, oi?
Benvinguda a la nostra, Noah.
- Estàs bé? - Sí.
Bé, no ho sé.
Perdona. Ja tens prou problemes.
Sí, però en Dan és a milers de quilòmetres.
Sort en té. Si no, li faria una cara nova.
Cosa que no milloraria les coses amb ta mare.
M'és igual.
Si fossis meva, no deixaria que et fessin mal.
Nick.
Et desitjo com mai he desitjat ningú.
Nick... ets tu?
Vinc de seguida!
Merda, Noah.
Què carai m'estàs fent?
Fins demà.
Para, sisplau.
Però vull que es quedi.
Maddie, ja n'hem parlat.
Vindré ben aviat i aniré al partit. T'ho prometo.
Entesos? Vine aquí.
Vinga. Ves cap a dins.
Fins aviat, mama.
Escolta'm, és l'última oportunitat. Prou de baralles il·legals.
M'ha quedat clar.
- Ho entens, oi? - Sí.
La Maddie t'estima molt. Segur que no la vols decebre.
Hipòcrita.
Som-hi.
Tens plans per a després?
- Vols que vegem...? - Sí.
Tinc coses a fer.
Em sap greu.
- Què passa? - No em puc ficar en problemes.
És el que soc? Un problema?
No tens por que ta mare s'assabenti de la baralla amb en Ronnie?
- O de la cursa il·legal? - Vas conduir tu, no jo.
I ara m'he de barallar amb en Ronnie.
Hola?
Mama?
- Sorpresa! Perdona. - Ah!
Verge santa.
M'he perdut la sorpresa.
T'ha sorprès?
Bé...
Tot resolt, Martin.
Tenia les claus a la bossa.
Ja ho sé.
Ta mare m'ha convidat.
Diu que em trobes a faltar.
- Una abraçada? - Ves-te'n.
Noah, sisplau, em vaig equivocar.
No tornarà a passar.
Confia en mi.
- En tu? - Sí.
- Soc aquí per nosaltres. - Au, va!
Noah, per favor! Estava fet pols quan te'n vas anar.
Vaig perdre la nòvia i la millor amiga.
Reconec que el que vaig fer va ser un error colossal
i m'haurien de deixar escaldat.
Però no ens castiguis a nosaltres...
A la nostra relació.
Fem molt bona parella, Noah.
No vull deixar-te escapar sense lluitar,
però me n'aniré si és el que vols.
"Colossal" i "escaldat"?
- Ho portava preparat. - Fot pena.
Ja.
Et pots quedar com a amic. Com a amic de merda.
Entesos?
La casa és maca.
Hauríem de sortir i anar al palau de Buckingham,
al London Eye, al castell de Windsor... Tota la pesca.
Moltes gràcies, Emily.
Estava boníssim.
M'he passat la nit despert.
Escrivint a la Haley?
D'acord.
No...
Escolta.
Faré el que calgui... perquè això rutlli.
Vull recuperar-te, Noah.
Ei.
No estàvem...
Ton germà és prou espavilat, Noah.
Com anem? Soc en Dan, el seu nòvio.
SALVEM EN FERRIS
Maca, la samarreta.
Sí. "La vida avança de pressa.
Atura't i aixeca el cap, o te la perdràs."
No? És de la pel·li Tot en un dia.
Ja ho sé.
Quin idiota.
Un moment. És el paio de les fotos?
Sí que ho és, oi?
Molt bé.
Doncs... no funcionarà.
Torneu a estar junts?
Fes-me un petó.
Espera.
Aquí no.
Aquí.
No li facis mal.
Però fes que marxi.
Ei, company. Com anem?
Has vist la meva nòvia?
Va deixar de ser-ho quan et vas follar la seva amiga.
Et dono 1.000 dòlars si te'n tornes a casa.
1.500?
Et té el cor robat, eh?
Un pèl morbós, tot plegat.
Res que no sàpigues.
Ella també ho deu saber.
I li agrada.
1.500.
Te n'hauria donat 10.000, pelacanyes.
Dona-li un cop de mà.
Amb gran plaer.
Et tinc una sorpresa.
L'has esquarterat?
No he anat tan lluny.
SALVEM EN FERRIS
No.
Tinc una xemeneia i una bossa plena de samarretes de pel·lis pretensioses.
Fes-ne el que vulguis.
No m'ho puc creure.
- Què? - Cap a dins.
- Preparat? - Vinga.
- Tres... - Perdona!
- Sí. - Torna-hi.
- Mira com crema. - Desfés-te'n ara mateix.
- Imagina-te'l amb això. - Cap a dins.
- Compta fins a tres. - Estic millor.
- T'has tret un pes de sobre? - Sí.
- Molt bé. - La següent.
- Cap a dins. - Fica-la-hi tu, aquesta.
D'acord.
- Fora. - Adeu, Daniel.
Per sempre. Pam!
Per sempre.
FI
Adeu-siau.
Espera un moment. Vaig a buscar-ne més.
LION Tinc 20.000 lliures d'apostes a favor teu
LION Ja tenim lloc per a la baralla
Un-dos, aquí.
Bé. La dreta.
Bé. Diners fàcils. Tot bé?
Desitja'm bona sort.
Per què somrius?
En trauré 20.000 lliures si guanya.
20.000!
- Estàs bé? - Sí.
Només és que... Tant és.
Vinga, Nick.
Preparats?
Xoqueu els punys. Endavant!
Vinga, Nick.
Collons, nano.
Dempeus, nano.
Amunt! Amunt!
Ei, àrbitre!
Jenna, me'n vaig.
Com? Està guanyant, que no ho veus?
Vinga!
No tornarà a veure la Maddie.
Concentra't.
- Què t'ha dit? - Concentra't.
Alguna cosa sobre la Maddie.
Ho deixo.
No. Ei, ei.
- Com? No, no. - Ho deixo.
L'has d'acabar, Nick.
- Ho deixo. - No, no, no.
Deixa estar els calés.
Queden deu segons.
Si marxes, en Ronnie ens la tindrà jurada.
Sisplau. No hi ha alternativa.
Sempre n'hi ha.
- Leister! - Nick.
Nick.
On coi va?
Truques a ta mare?
Nick.
On va?
Eh! Ves a la merda!
Leister!
Eh!
Mira'm!
Ei.
No siguis aixafaguitarres, Nick. Acabem de començar.
- Què passa? - S'ha acabat!
Sé que no tens por.
Però n'hauries de tenir. Perquè me les pagaràs.
Tu i la teva família.
I els teus amics.
Entesos?
- Entesos. - Com?
Entesos.
Ei, Ronnie.
Em quedo el teu cotxe per compensar el que n'hauria tret apallissant-te.
Gràcies pel carro, nen.
Merda.
Va, que et porto a casa.
Nick!
JENNA En Nick ha sortit de la baralla
JENNA En Ronnie s'ha quedat el seu McLaren
Esmorzar d'aniversari.
Amb bacó cremat.
El teu preferit.
Escolta...
Per què no te'n vas a Eivissa amb els amics?
- El cap de setmana. - Sí, bona idea.
Gràcies.
Pot venir la Noah?
Nick! No emprenyis. Ets un...
Ei.
Avui faig anys. Sigues amable.
M'han explicat el que va passar ahir.
Vas fer bé.
Gràcies.
Ho vaig fer per tu.
- De debò? - No!
Què t'has pensat?
A veure... Endevina què vull pel meu aniversari.
Oïda musical?
T'encanta la meva música.
- No ho sé... - N'estic convençut.
Un tint de cabells?
Ja sé què vols.
Un caramel de menta.
M'acabo de rentar les dents.
Vist des de fora, sembla que estem parlant i prou.
Mentre siguis capaç de controlar les emocions...
Creus que no puc?
Caram.
Per poc no t'eliminen a la primera.
Calla.
Vols que pari?
- Puc parar. - No.
Noah! Me'n vaig.
Que passeu un bon dia.
Gaudeix de la sorpresa, Nick.
No abusis d'ell, Noah.
M'he de preparar.
No pot ser.
- Sí que pot ser. - No.
Per molts anys.
Per celebrar-ho, et vull ensenyar a conduir.
Vas guanyar una cursa.
Les dames primer.
Soc un senyor.
Vaig massa ràpid?
Vols brega?
Endavant.
Ara veuràs.
Merda.
Que vinc.
Vols passar una bona estona?
Noah, l'uniforme que portes...
es descorda fins a baix?
Intentes distreure'm, però no et funcionarà.
Només m'atraparàs si agafes una drecera.
Calla, va. Una drecera...
Adeu!
Té. El premi de consolació.
Au va!
Un cotxe nou?
Ets...
"Nick, per molts anys.
Em sap greu.
Tindràs un cotxe nou tard o d'hora.
Noah."
Era el meu cotxe preferit.
- No aniràs a la policia? - No.
Hi ha unes normes.
No parlar del club de la lluita?
Exactament.
El noi de la caixa no els ha tastat mai.
Que trist. No m'ho puc creure.
Molt trist, perquè jo tampoc els he tastat.
- No. - És conya. Esclar que sí.
No soc un extraterrestre.
Verge santa.
Auxili! Ai, mare!
- Arrenca! - Acota el cap!
Arrenca!
Corre, corre!
Cagondena.
Descansa.
No ho entenc.
S'ha quedat amb el teu cotxe.
En passa alguna altra.
Perdona.
No passa res.
M'agrada que em toquis.
Significa "força". Ho sabies?
Entenc que hi hagi unes normes,
però quan serà el moment d'explicar-ho?
Mai. Jo m'ocuparé d'en Ronnie.
T'hi barallaràs?
S'han acabat les baralles.
T'ho prometo.
Anem a dormir.
Demà sortim aviat.
No penso perdre el vol.
Gràcies.
- En Nick i la Noah? - Sí. Té, agafa això.
- Estic en xoc. - Gràcies.
La Noah sap que ho sé.
En Nick no sap que se sap.
- És a dir... - Entesos.
Rei, no.
- Mou-te. - Torna-hi. Atreveix-te.
- Sí! - Sí!
- Teniu. - Fantàstic. Gràcies.
- Se us veu còmodes. Molt. - Molt còmodes.
Em venen ganes de seure al mig.
- Salut, companys. - Eivissa, nens.
Anem a totes.
Fem esquí aquàtic?
Ets addicta a l'adrenalina.
Podem seure tranquils durant deu minuts?
Vaig a banyar-me, doncs.
Molt bé.
Vols que vingui?
No cal, però m'agradaria.
Vinga.
- Passa-t'ho bé. - Ja.
- Sí. - T'estimo.
- Jo també. - Un petó?
Buida el pap, nano.
- Com? - Què hi ha entre tu i la Noah?
Vinga. Confessa.
No hi ha res amb la Noah.
El problema d'això que dius
és que no sé si m'enganyes a mi o a tu mateix.
Va.
Posem per cas que, hipotèticament, hi ha alguna cosa entre nosaltres.
T'imagines quin embolic?
Doncs, a mi... els embolics m'agraden.
La vida...
Només n'hi ha una.
Fes el que et faci més feliç.
Jo sempre seré al teu costat.
Em sents?
I tant.
Però hem vingut aquí a passar-ho bé.
Et convido a una pinya colada.
- Som-hi. - Vinga!
Vinga!
- Vinga. - Jo torno. O sigui que no.
Eivissa!
Ei. Tot bé?
Sí.
Què faràs amb en Ronnie?
Es veu que ens està buscant. Quin és el pla?
No ho sé.
- "No ho sé"? - No. No m'hi tornaré a barallar.
Això va de debò.
El numeret que vas fer ens ha costat car.
A ells i a mi.
T'hi has de barallar...
i l'has de deixar guanyar.
O ens haurem de cobrir les espatlles per sempre.
No tenim alternativa, doncs.
Ja.
Ei.
Ei, on vas?
Ei, no. Com a amics.
Nick!
No em toquis.
- Nick. - Ei, Nick. Què t'ha agafat?
Aquell fastigós no li treia les mans de sobre.
- No li feia res. - Pegar-li ha arreglat el problema?
M'ha fet sentir millor.
Això ho explica tot. L'important ets tu.
Vaig a veure com està.
- No. - Nick. Nick.
Anem cap a dins.
- Ho sento. - Nena, estàs bé?
No ho volia fer.
No puc continuar amb això per culpa teva.
Representes tot allò del que sempre he fugit.
Noah, mai et faria mal.
Ja ho has fet.
Som-hi.
Noah.
Vinga. Anem cap a casa.
Conec en Nick de fa molts anys.
A vegades pot ser una mica impulsiu,
però en el fons és un bon nano
i un molt bon amic.
Encara no el donis per perdut.
Té una forma estranya de demostrar afecte.
Vinga, que som en una festa.
A beure.
- Una festa pija, pel que sembla. - Quina cua.
Qui els ha convidat?
En Giles.
No veig en Nick des que ella ha arribat.
És molt guapa, això sí.
Estàs de conya?
És un enuig constant.
Tant de bo desaparegués.
És la teva festa.
Potser li hem de donar una lliçó.
Noah, no cal que facis cua.
Hi ha un altre lavabo a dalt de tot.
- Vine. - Gràcies.
Ara!
Què feu?
- No fa gràcia! - Sí.
Vinga, noies.
És conya, no?
- Merda. - Vaig a buscar en Nick.
Anna!
Que divertit.
Merda!
A veure...
- Bé. - Així està bé?
- Molt bé. - Sí? Estàs molt maca.
- Estàs preciosa avui. - Tu estàs bufó.
- Bufó? - Has vist la Noah?
Crec que ha anat al lavabo.
Sabates de mariner, eh.
Mi-te'l.
- Fem una copa? - Ei.
- Sí. D'acord. - Vine amb mi.
Auxili!
Vindràs a Bovey Castle el cap de setmana?
Hi va tota la tropa.
Fa mesos que no sortim a caçar plegats.
Ens ho passarem pipa.
Sí, parlem-ne.
Nick, què et passa?
Fa setmanes que no m'escrius.
Encara gràcies que has vingut avui.
He estat ocupat.
Entesos.
Vaig a buscar la Noah.
Deixa respirar la teva germana, Nick.
Des que ha arribat que fas coses estranyes.
He sentit rumors d'allò més desagradables.
Déu no vulgui que li arribin al teu pare.
M'acabo d'adonar d'una cosa.
No et suporto.
Demana-li el telèfon.
Deixa'm estar.
En fi.
Com és que no està amb l'Anna?
Ai, mare. Està buscant la Noah.
Quina vergonya. No diguis res.
- Auxili! - Què heu fet?
Noah!
Ets igual que ta mare.
Noah, soc jo.
Noah! Dona'm la punyetera clau!
Ei, ei.
Ei, soc jo.
Soc jo.
No passa res.
Quan estava sobri, era un bon pare.
Ens unien les curses.
Cada cop bevia més i es va enganxar a les pastilles.
Quan vaig conèixer ta mare,
vaig pensar que, si el meu pare hagués demanat ajuda com ella,
potser tot hauria anat d'una altra manera.
Mai m'havia fet mal abans.
Sis mesos després d'allò, estava testificant en contra seva.
El vaig enviar a la presó.
Mira'm.
No és culpa teva.
Entesos?
Res d'allò és culpa teva.
És una mala peça i prou.
I una meitat de mi.
Tu no ets com ell.
No passa res.
Soc forta.
Prou que ho sé.
Saps què vull ara mateix?
A tu.
Ei.
Noah.
Ei.
- Hola. - Tot bé?
Sí. Me n'he d'anar, però torno de seguida.
Em deixa portar la Maddie al partit.
- Aquí t'espero. - D'acord.
- Continua dormint. - D'acord.
- No facis soroll. - No.
- De debò. - Entesos.
Algú deu haver intentat entrar a la casa.
Potser volia treure informació de la zona exterior.
Qui viu a prop d'en Travis?
És desesperat trucar tan aviat?
Sí.
No, tranquil.
Com estàs?
Has conduït sense haver dormit gens.
Ha anat molt bé, de fet.
He pogut parlar amb ma mare sobre el que em vas dir.
Del fet que se n'anés i...
Potser va fer el que havia de fer.
No ho sé.
Potser sí.
Abans no ho veia així.
Estic molt orgullosa de tu.
Sí?
Pensava que em diries: "Ho veus?"
No, res d'això.
- Parlem més tard. - Molt bé. Adeu.
Adeu.
Estic molt contenta d'haver vingut.
Tenies raó.
Lion?
Lion, em sents?
Et posaràs bé.
Han desactivat les alarmes.
Lion! On és, a dins?
- Sí. - Què ha passat?
Està bé.
Et va avisar i no li vas fer cas.
- L'he de veure. - Ho sento.
- Ets la seva parella? - Sí.
- Seu allà. - Com estàs?
- Papa, t'he de dir una cosa. - Ara no.
- És important. - Ara no.
S'emportaran l'Ella i la Noah a un hotel uns dies.
És perillós quedar-se aquí.
- Papa, podem parlar ara? - Sí, hem de parlar.
Ella és la inspectora Sato.
És més seriós del que us penseu.
Per aquí.
HOTEL REIAL
Sé que estàs preocupada. Jo també ho estic.
Però a l'ambulància han dit que es posarà bé.
Ara som aquí i hem de mirar de relaxar-nos.
Vols que primer ens banyem i després fem vapor i sauna?
És l'ordre correcte?
Noah, tot anirà bé.
- En William ha anat a la policia. Tenim... - Ja ho sé.
Vull saber com està.
T'espero a baix.
Ha sigut en Ronnie Burns.
Es va quedar el meu cotxe per no lluitar. N'ha destrossat un altre...
Ha pegat en Lion.
Farà mal els meus amics si no m'hi barallo. Ho entens?
Nick, creiem que l'agressor d'en Lion és el pare de la Noah.
En Travis MacKay.
Com?
L'han deixat anar i és a Anglaterra.
Què? No.
És en Ronnie Burns. Ja el coneixeu.
Sí, el coneixem.
Treballa per al pare de la Noah, en Travis MacKay.
El pare de la Noah?
Ja l'havia vist.
Era a la baralla i a la gasolinera.
És molt perillós, Nick.
Gairebé mata la Noah fa quatre anys.
Per això té la cicatriu.
El van deixar anar fa poc i es va saltar la condicional.
Va viatjar amb un passaport robat.
I va contractar en Ronnie?
Exacte.
- Què volen? - Diners, segurament.
Què pretenen?
Nick.
Noah.
Quan érem al cotxe, ens van atacar pel costat de la Noah.
No em buscaven a mi, sinó a ella.
Han deixat en Lion aquí per espantar-nos. Era una distracció.
Hi hem caigut de quatre grapes.
Li he de trucar.
Hola, Noah.
Que em fas un lloc?
Gràcies.
Cap a on anem?
Ascensor baixant.
Espero que t'agradin les sorpreses.
A mi m'encanten.
Hola, filla.
Ves amb el papa. Ves.
Codi 134.
Dona de divuit anys desapareguda. Tothom alerta.
Estem revisant l'hotel.
Mentida. Esteu aquí asseguts.
- Tots cinc. - Calma't.
- I ella és allà! - Fem la nostra feina.
NÚMERO DESCONEGUT
L'has d'agafar.
Soc en William Leister.
Parlo amb en Travis?
Sí, parla amb en Travis.
Vull parlar amb la Noah.
M'ho suposava.
Nick.
- Nick, ajuda'm! - Noah.
- Ajuda'm. - Digue'ns on ets.
Et trobaré.
Sisplau.
Què vols?
Un milió.
Envia els diners a aquest compte.
NÚMERO DESCONEGUT 28-06-42 26031993
Va, que sé que els tens.
Me n'ocupo.
- T'ho prego: no li facis mal. - Tens una hora.
Envia els calés i no li passarà res.
- Vull el millor per a la Noah. - Sisplau.
Auxili!
Ha penjat.
Res de fumar això, t'he dit.
No et fa cap bé.
- Papa, tinc una pista. - Nick, on ets?
El meu McLaren té un localitzador.
Si el trobo, trobo en Ronnie.
I allà hi serà la Noah.
- Ho diré a la policia, però... - Merda!
Comparteixo ubicació. Que em segueixin.
Hola, Noah.
Com estàs, reina?
Ja et cuiden?
Doncs ja ho has sentit: el pla és intercanviar-te pels diners.
Bufar i fer ampolles.
Però et vull explicar un secret:
no m'interessen gaire els diners.
Detesto els rics, però...
A veure què et sembla.
T'ho explicaré perquè crec que ho entendràs perfectament.
A mi em tanquen per pobre mentre els Nicks del món triomfen.
És just?
En Nick es creu un heroi. I què fan els herois?
Exacte.
Salvar la noia.
Ets el meu esquer.
Que trist que es posarà!
Trist de no haver-se pogut acomiadar.
Quin drama.
Et pensaves que tornaria a deixar que s'escapés d'una baralla?
On eres?
Revisava que estigués ben lligada.
No parlis amb ella.
No he obert la boca.
Merda. Tenim visita.
Qui és?
Porta la Noah.
- Quants n'hi ha? - És només en Nick.
La poli no trigarà.
Hem de marxar.
- Només necessitem la Noah. - No! Espera!
Som-hi!
Si no t'importa, jo m'encarrego d'en Nick.
Té.
Fabricació local.
Vinga.
Hola, Nicky. Quant de temps.
On és la Noah?
Hem de marxar, filla.
Digue'm on és, Ronnie!
Això és el que volia.
Una estoneta amb tu.
Papa, no!
Qui dels dos és millor, ara?
Tot això és culpa teva, Nick!
La Noah allà amb el seu pare malvat
i tot per culpa teva!
Noah!
- Nick! - Puja!
Nick!
Quiet! Ho dic de debò.
Arrenca.
Vinga, va!
Ja vinc, Noah.
Ronnie de la punyeta...
Despista'l.
Afluixa, Noah.
Aquest nano no es rendeix.
- Merda! - Papa, no!
Eh! Despista'l o el mato.
- Vinga! - Correu!
Ho sents?
Jo sé que sí.
Jo no soc com tu.
Ves-te'n, Nick.
Sabia que series una bona inversió.
- Què? - Sí.
Vull els meus diners.
Vigila!
- Accelera! - Ja ho faig.
Calma!
- Dreta. A la dreta! - D'acord!
A veure què et sembla aquesta drecera.
L'hem despistat. Continua!
Vinga.
Vinga!
A veure.
Nick!
Surt del cotxe!
Que surtis del cotxe!
Nick!
Quiet o disparo!
Nick!
Enrere!
Deixeu-me anar o li disparo.
- Policia! - Policia!
Final del trajecte, filla.
Sospitós abatut! Avancem.
Mira'm! Mira'm.
Déu meu. Aguanta.
Tranquil. Ja està, tranquil.
Déu meu.
Tranquil.
Et posaràs bé.
Auxili! Ajudeu-me!
Ja està, tranquil.
Ei.
Mai vaig creure en els finals feliços.
A Londres havia de tornar a començar.
Però ha estat el final.
El final del meu dolor.
S'ha acabat culpar-me del que no va ser culpa meva.
Estava destrossada abans de coneixe'l.
Resulta que els que hem patit tenim el poder d'ajudar-nos.
Estàvem units eternament
per un nus indestructible.
Potser no és un final feliç...
però és que no hem arribat al final.
SIS SETMANES DESPRÉS
Com estàs?
Noah, ta mare fa una catxa. Mira-li els ulls.
- No tens cap possibilitat. - Seguríssim.
Per a tu i per a tu.
- Gràcies, nena. - Gràcies.
- Molt agraït. - Me l'obres?
- Meu. - D'acord.
Hola.
Per això hem d'aprofitar el sol quan surt!
Vinga!
Sobreviurem una mica de pluja, oi?
Ho fem?
Sabia que no duraria.
Entreu i assequeu-vos.
- I en Nick i la Noah? - No ho sé.
Mira com vas.
Ja sé que s'entenen, però creus que...?
No. I ara!
No.
Perquè, si no...
Tindríem un gran problema.
Subtítols: Victor Monreal
Supervisor creatiu Guillermo Parra