Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
SVEUČILIŠTE CORNELL
Nisam doputovao u Englesku
da bih prvo jutro razgovarao s nekom pametnjakovićkom iz New Jerseyja.
Pogledajte ovu zgradu!
Pustite njega, pogledajte ovo.
Zgradu iza.
Ondje će studirati!
Clinton je studirao na Oxfordu.
I po povratku radit će u Goldman Sachsu.
Diplomanti Oxforda zarađuju 25 % više od drugih.
Mama, bilo bi ti lakše da guglaš Oxford.
Evo nje!
- Nedostajat ćeš nam, Anna. - Začas ću se vratiti.
Zamislite!
Engleska je predivna.
No čujem da dosta kiši.
Pjesnik Henry David Thoreau...
MOJA GODINA NA OXFORDU
...otišao je u šumu kako bi, citiram, promišljeno živio.
Vođena mišlju o uređenom životu,
marljivo sam učila, diplomirala s najvećom pohvalom
i dobila posao na Wall Streetu, koji sam odgodila
kako bih izdvojila godinu za sebe
i na Oxfordu studirala viktorijansku poeziju.
Ostvarenje mog sna!
Sve je išlo kao po loju.
Do nekog časa.
No dobro...
Tvoja će ljepota jenjati poput mog interesa.
Bok!
- Anna de la Vega. - Tko je to, majke ti?
Amerikanka.
Divno lice. Jezive cipele.
ZGRADA CLARENDON
Seljoberu!
Pljušti, je l'?
Ma kakvi.
Zdravo.
Prženu ribu i pomfrit, molim.
Bakalar?
Bakar?
Ne. Ribu.
Da, bakalar. Ili štokfiš. To je riba.
Pa... Nisam...
Ribu i pomfrit?
- Veliku porciju? - Veliku! Da!
- Osam i pol, pet minuta. - Super.
RIBA I POMFRIT
Jamie, ovo nije najbolji lokal.
Među prva je tri. Bok, stari.
Dva velika bakalara, pire od graška, ukiseljeni luk i pomfrit, molim.
Pomfrit?
Smiješ li ga jesti?
Zaboga, imaš pravo.
Stas opisuje nas?
Dvije goleme porcije pomfrita, molim.
Pustite damu, tek mora naučiti kako se promišljeno živi.
Ne tupim ti ja da ne smiješ...
Što izvodiš?
Zaboga, skrivaš se?
Ne, zafrkava me vezica.
Skrivaš se od Jessice Borne.
Kako uopće izlaziš iz kuće s obzirom na to koliko si žena smotao?
Otišla je.
- Vjerojatno je skužila tvoj auto. - Da.
Rijedak auto je poput svjetionika.
Bond se zaribao.
Trebao je voziti Focus.
Isuse Bože!
Ti si onaj!
Koji?
Onaj seljober koji me zalio.
Čuj, ja... Sranje!
Evo ribe i pomfrita, dušo.
Zbilja mi je žao.
Iskreno.
Da, i meni.
- Hej! - Ne!
Evo ga!
Skriva se od tebe.
Ne!
- Bok, Jessica! - Kako si, Jessica?
Dobro došli
na Sveučilište u Oxfordu,
instituciju koja postoji već stotinama godina
i koja svake godine prima novu skupinu mladih.
Sjajni vođe, sjajni znanstvenici, književni vizionari
prije vas kročili su ovamo.
Zaboravit ćete zabave na koje ćete ići.
I prijatelje koje ćete ovdje steći.
No nikad nećete zaboraviti što ste sve ovdje naučili.
Vrijeme je dragocjeno.
I proći će u tren oka.
Iskoristite ga.
Sve pet, stigla si.
Znam, samo...
Bila sam na onom...
- Ja sam Maggie Timbs. - Bok, ja sam Anna de la Vega.
- Amerikanka? - Da, iz Queensa u New Yorku.
Dobro jutro. Evo me.
Charlie! Kako ti je prošlo ljeto?
Bez ljubavi.
Uhodio sam veslača pohotnog pogleda i prsa tvrdih kao...
Ovo je Anna.
- Zdravo, nova. - Već se znamo.
Susjeda sam ti. S jezivim cipelama.
Ovakvom je šarmeru ljeto prošlo bez ljubavi?
No ne bez seksa, srce.
I taj divni osmijeh zasjenio je one cipele.
Pozdrav svima!
Zaboga, profesorica Styan. Ona mi je uzor.
Zbog nje sam došla ovamo.
Imam groznu vijest.
Imenovana sam pročelnicom
pa sam previše važna da bih vam predavala, bar ovaj semestar.
No imat ćete izvrsnu zamjenu, moga genijalnoga doktoranda.
Ja ću ocjenjivati, on predavati. I jare i pare!
Ne izrabljujem mlade.
On želi predavati. Njegov problem.
Nego... I tako!
Vidimo se.
Izvoli, Jamie.
Hvala.
Zdravo.
Zaboga, ne mogu vjerovati.
E ovo je pravi macan.
Kako mi je ovo prvo predavanje,
teren bih pripremio
mitom.
Ovo je...
Golema torta.
Pa...
Izvolite.
Radije bih pojeo njega.
Da.
Prije pet godina sjedio sam na vašemu mjestu.
Prof. Styan je ušla pa sam pomislio:
„Dakle, ova će mi žena idućih nekoliko mjeseci dosađivati.”
Zdravo.
Pa to ste vi.
Bok.
Dame i gospodo, imamo studenticu iz...
- New Yorka. - New York, New York. Dobro, dobro došli.
Vidim da nemate komad torte. Morate se udomaćiti.
I kažu da je u New Yorku
sve veće.
To se odnosi na Teksas.
Kako god.
- Ne bih, hvala. - Ne biste?
- Ne. - Dobro, u redu.
Gđa Mackenzie ju je napravila u našoj kuhinji
pa je ovo uvreda za fakultet, sve prisutne i cijeli Oxford...
- Pojest ću je. - Neću vas siliti.
- Čudno je... - Ali želim.
- Znam, ali. - Inzistiram.
Odlična je.
Fino. Nego, poezija!
Volim poeziju, ali viktorijanska je poezija za mog tatu.
Muška razglabanja o stranim ratovima
možda i nisu osobito zanimljiva.
No ni slutio nisam
da ću u djelima viktorijanaca otkriti
silni očaj,
silni užas, silnu ljepotu,
mudrost, požudu.
Ako nemate ništa protiv,
pročitajte nam ovu pjesmu.
Napisala ju je Amerikanka
pa mislim da bismo je svi rado čuli na izvornom idiomu.
„Moja svijeća gori s obje strane
Neće plamtjet cijelu noć.
Al', tati moji i duše znane
U tom svjetlu ima moć”
Hvala.
To je pjesma Edne St. Vincent Millay.
Mnogo je različitih interpretacija, sad ću vam iznijeti svoju.
Smatram da hoće reći kako dobar život ima cijenu,
ali, zamislite, vrijedan je svakog centa.
Ništa nije trajno.
Naše strasti, naše ljubavi i naši životi
možda jesu prolazni.
No ako ih sasvim prigrlimo dok za to imamo priliku,
onda smo doista živjeli.
Poeziju možemo podučiti.
No zapravo je trebamo iskušati.
Trebamo je propitivati, s njom se suživjeti.
Trebamo joj dopustiti da nam promijeni život.
Stoga ću vas na svom kolegiju naučiti samo jedno.
Slutite li što je to?
Da jedemo tortu?
Svakom prilikom.
Pošaljite mi e-poruku pa ćemo dogovoriti konzultacije.
Može čas?
Dakle, vi ste moja postdiplomka.
A vi niste profesorica zbog koje sam tu.
Nisam, samo mijenjam prof. Styan
kad se njoj ne da raditi.
Moram vas razočarati, vrlo je lijena.
I jesam razočarana.
Nego, onaj dan...
- Inače se ne skrivam po zalogajnicama. - I ne zalijevate druge.
Grozan kiks.
Iskreno, nisam kanio organizirati
izbor za Miss mokre majice.
No pobijedili biste.
Ne bih trebao o tim izborima.
Nisam im nazočio.
Jasno.
Jedanput...
Zapravo sam vrlo zreo.
Onda sam odahnula.
I ja sam.
Profesore Davenport, čestitam na prvom predavanju.
Jesi li za tortu?
Ne, ni govora.
Kad si vidio da jedem tortu?
Na moj rođendan?
Anna!
Odmah flertuješ sa seksi profom?
- Što? Ne! Ja... - Meni je to vrh.
Imaš li bicikl?
Nemam.
Na Oxfordu moraš imati bicikl.
No dobro, sjedni. Sredit ćemo nešto.
- Je li ovo sigurno? - Ne beri brigu!
Nije.
Ići ću za tobom.
Nadam se da si brza.
Sretno!
Maggie!
Evo me!
Majko Božja! Zaboga, ne opet.
Bok, Tome. Sve u redu?
Medicinski priručnik pao mi je na stopalo.
Ajoj. Kakva ironija.
Ovo je Anna, iz Amerike.
Što ćemo biti, prijatelji ili ljubavnici?
- Prijatelji. - Sasvim si sigurna?
- Sasvim. - Sto posto?
- Prijatelji. - Ajme. Bome hladno.
Najbolje su najokrutnije.
- Ne uvijek. - Uđite.
- Imaš li onu knjigu... - Ne!
Ajme.
Evo je.
Vojvotkinja.
Dobro. Ajme, punokrvna je Britanka.
- To je dobro? - Da.
Ako briješ na britansko, znam kako ćeš se navečer zabaviti.
Dobro došli u Golu privlačnost,
emisiju u kojoj nema kočnica.
Duhovita je, pravi klasik, totalno subverzivna.
Ima pravo. Gola privlačnost jest subverzivna.
Ne, mislim na pjesmu Elizabeth Barrett Browning.
Slušajte.
„Dragi, ako hoćeš dokaz Da ženska ljubav više je od sna
Voljet ću te pola godine Kako samo muškarac zna”
To je subverzivno?
U 19. stoljeću ruga se nezrelim kurvišima.
Genijalna je!
Savršena za prof. Davenporta.
Poslat ću je.
Bome je predana! Otišla je prije negoli su pokazali penise.
Evo ih.
Molim te, idi.
Dobro!
I da si došao, čuješ?!
Ispričavam se.
- Vratit ću se. - Ne.
Ne, uđite. Sjednite.
Što mislite o svom radu?
Dosta je dobrih uvida, opažanja i analiza.
Što vi mislite o mom radu?
O radu? Ovo to i jest.
U 3000 riječi uspjeli ste obraditi sufražizam, nastanak feminizma,
lov na vještice.
To je izvanredno.
No niste odradili zadatak.
U redu.
Poradit ću na tome.
Čekajte!
Žao mi je.
Počnimo iznova. Jako mi je žao.
Čudno jutro.
Od svih pjesama u knjizi, zašto ste odabrali baš ovu?
Zato što dočarava muškarce.
Muškarci su ženu kadri voljeti samo šest mjeseci?
Neki muškarci, da.
No što ako tijekom tog razdoblja vole iskreno?
Mislite li da sve ima smisla samo ako traje vječno?
Naravno.
Mislim da ste odabrali ovu pjesmu zato što smatrate da dočarava mene.
To me razočaralo
jer sam htio doznati nešto o vama.
Izaberite drugu pjesmu.
Prvu koja vas se dojmi.
Jeste?
Sjajno.
„Oh, ljubavi Budimo vjerni jedno drugomu sada
Jer svijet što ko zemlja snova sja izvana
Raznolik, prelijep, bez mana...”
„U sebi skriva tamu, nestaje svaka nada”
„Ni sigurnosti ni spokoja dah
Ni pomoći kad bol shrva
Stojimo tu, ko na zemlji bez mrva”
„Zaglušeni zvukom
Što donosi strah”
„Gdje vojske slijepih ratuju na mah”
Sad, brzo, bez razmišljanja, Što Matthew Arnold poručuje?
Mislim da je život u svojoj srži težak.
No bar imamo jedno drugo.
Svaka čast.
Vidite nadu u najpesimističnijoj pjesmi viktorijanskoga doba.
Sad znate nešto o meni.
- Nazvao me tvoj tata. - Isuse Bože!
- Ne, ja sam kriva. - Ispričavam se.
Bok, Cecelia.
- Upravo završavamo. - Da.
- Hvala. - Hvala vama.
- Vidimo se na predavanju. Pardon. - Da.
Anna.
Čuli smo da nikad nisi bila u pivnici.
Istina.
Sramota! Obuj cipele i odmah dođi.
Ne te.
Pivnice su kao crkve.
No smatramo ih svetima i redovito smo u njima.
Našoj novoj prijateljici Anni,
koja je prevalila 5484 km radi obrazovanja starog 929 g. Živjeli!
- Živjeli! - 'Ajmo!
Zaboga, kako ovo čudo svrbi! Drž'.
Nikako da se skine.
- Prvi put nosiš džemper? - Moramo li razgovarati o Tomu?
Sviđa ti se?
Ne, ali tebi se sviđa.
Da, meni je on guba.
Misliš da je gubav?
To je plus!
Pozdrav svima.
Svi su uzbuđeni što si na Oxfordu. Pravo si osvježenje.
Upoznat ću te s poželjnim samcima.
Slutim da si solo.
Dođi!
Momci s Oxforda imaju genijalne umove.
Nisi shvatila.
Ma savršeno sam shvatila.
Tvrdiš da su svi Amerikanci glupi.
Ma ne!
Direktni ste i naivni.
Što mi je simpatično.
Zbog čega smo tako bolno naivni?
Zbog sitnica.
Geografija, svjetska povijest,
naoružavanje,
utjecaj na druge zemlje, svjesno veličanje neznanja.
Pijan si, Iane. Idi doma.
I uopće ne razumijete ironiju i sarkazam.
Dobro, pošteno.
Ti bi me mogao podučiti ironiji.
Sigurno si sjajan učitelj.
Zbilja jesam.
Vjerojatno ti mogu pomoći.
Maggs, idem u toalet.
Na zahod!
- Zahod. - Baš te spustila, stari.
Miss Meksika?
Miss Manjina?
Nešto mi imaš reći?
Znamo da si tu zbog kvote.
I oprostit ću ti što si nekomu preotela mjesto
počastiš li me cugom.
Možemo podijeliti moju.
Maggs, odoh.
Ovo nije moj đir.
Stari, nemoj.
Ne trebam spasitelja, hvala.
Jasno, strašni ste. Samo da se zna, spašavao sam njega.
Da vas otpratim?
Preživjet ću na opakim ulicama Oxforda.
Iznenadili biste se.
Vodorige su noću osobito opake.
Žderu Amerikance.
Otjerat ću ih direktnim pitanjima.
Da, to pali.
To je Britancima boljka.
Čak i vodorigama.
Ne želim vas izvlačiti iz vašeg harema.
Cure u haremu su strpljive.
Idemo?
Bar će mi prvi izlazak u pivnicu ostati u uspomeni.
Ovo je bio prvi?
Neprihvatljivo.
Anna, zašto si odabrala Oxford?
Imam fetiš na knjižnice.
Pa dobro.
Obožavam se okružiti knjigama.
Najljepši je miris starih knjiga.
S deset godina pročitala sam romane Philipa Pullmana.
Dojmila me se priča o djevojci
koja je vrludala čarobnim i drevnim gradom
pa sam odlučila da ću se nekako naći
među prašnjavim starim knjigama i prvim izdanjima.
S deset si godina htjela doći ovamo?
S deset i tri četvrtine.
Dobro. Super.
Roditelji mi govore da mogu sve
pa sam jednostavno morala pokušati.
Sigurno su ponosni.
Još su ponosniji
što me čeka posao financijske analitičarke u Goldman Sachsu.
Što...
Laik sam pa me zanima što analitičar radi.
Uglavnom istražuje tvrtke i njihove račune
pa podatke o njima prosljeđuje klijentima.
Zvuči prezanimljvo.
Ne mogu si svi priuštiti oldtajmer od profesorske plaće.
Začudo, pitam se što se dogodilo onoj desetogodišnjoj sanjarki.
Ima novi san.
Da zaradi pa da ne mora misliti na novac.
Novac ne može riješiti sve probleme.
To doslovce kažu samo bogataši.
Nemam oslonac.
Dakle: faks, Oxford, Goldman, točka.
Imaš plan.
Čovjek ga mora imati, zar ne?
Želi li promišljeno živjeti.
Mislim da život naruši i najbolje planove.
Stvarno?
K tomu, smatram
da su najbolji dijelovi života često najkaotičniji.
Kako si se probio bez plana?
Pogodit ću.
Internat,
privatni učitelji, Eton, Oxford.
- Kako znaš da sam trebao učitelja? - Učitelje, rekoh.
Večeras su karaoke pa zapjevajmo!
Ti možeš bolje?
Gotovo sam siguran da mogu, da.
Pjevate, profesore Davenport?
Bio sam u bendu.
Bakterijski val.
Imali smo dvije gaže, što je velika stvar.
Bar ovdje.
Tvoj sam grupi počastim li te cugom?
Da, rekao bih da jesi.
Stižu dvije cuge.
Ovo je bilo dosta loše.
Super, hvala.
Pjesmu „Yellow” Coldplaya izvest će
Jamie Davenport!
- Što? - Gdje si, Jamie?
Oprosti, Anna, što si učinila?
- Sredila sam ti treću gažu. - One dvije imao sam s 12 godina.
- Ti si Jamie? - Eto, stigao si vježbati.
Bio sam basist.
Onda sretno!
Gdje si, Jamie?
Jamie!
- Ne, Anna, ozbiljno ti kažem. - Jamie!
- Molim vas...
Jamie!
Nemoj se sramiti!
- Ne. - Već si čuo ovu pjesmu?
Ajme.
Smatram da se ne trebaš kajati zbog onoga što učiniš,
nego zbog onoga što ne učiniš.
Ali sigurno se kaješ zbog karaoka.
Oprosti, kajem se samo što nisam otpjevao i Céline Dion.
Prema tradiciji, ovdje poslije karaoka moraš jesti.
Upoznat ću te s istinskom oksfordskom institucijom.
To je slonova noga?
Izvolite.
Hvala.
Vjeruj mi.
Dobro je.
Jako dobro.
Prijatelju!
Hvala, Dimitri.
- Stvarno je dobro. - Znam.
Sad si ti na redu.
Jasno, maher na djelu.
- Idemo. - Spreman?
- O, ne! - Zaboga, trebam ubrus.
- Ne trebaš! - Da, trebam.
Izdrži.
Ovo je kaotični dio.
Hajde.
- Baš je dobro. - Je l' da?
Loše karaoke i kebabi svakako mi nisu bili na popisu onoga što me u Oxfordu zanima.
Ali...
Bilo mi je super.
Nego...
Hoćeš do mene na čaj i kolač?
Bolje ne.
Laku noć, Anna.
Mislim, jesi se obrukala, ali moraš okrenuti novi list.
Svi smo to doživjeli.
- I ti? - Ma kakvi, to se samo tako kaže.
Iako te Jamie Davenport odbio,
u ovome ćeš bome plijeniti pozornost.
Alternativa je Ruth B. Ginsburg.
Seksi Ruth iz 1960-ih?
Ne.
Kostim je savršen.
Američki je, moćan.
- Oborit će ih s nogu. - Hvala.
Ti super izgledaš kao Drakula.
Što?! Ja sam Anthony Bridgerton.
Ovo nije maskenbal?
Zdravo, Wonder Woman. Spasi me od onog lika.
Nije tvoj tip?
Nisam tu da razgovaram o molekularnoj biologiji.
Cuga? Ako lordu Bridgertonu ne smeta.
Svakako imaš moj amen.
Nije mi jasno po čemu je ovo Noć vještica.
Trudi li se itko u ovoj zemlji?
Halo, oprosti!
Ma ti izgledaš izuzetno čudno.
A ti izgledaš kao droljasta spasiteljica čovječanstva.
Tako je, Anthony.
Rado bih da me provozaš u svom nevidljivom avionu.
- Što? - Nevidljivi avion.
Wonder Woman ima nevidljivi avion.
Ali ne vidi se jer je nevidljiv.
Aha.
Da.
Hoćemo plesati?
Polijećemo!
Prilikom zaveslaja ne smiješ se previše nagnuti
jer to remeti sklad, a događa se tipovima s jakim trupom.
Ajme.
- Regata je uskoro? - Ne!
Onda ne bih bio vani.
Regatu lako izgubiš.
Dobro si?
Dođi.
Gladna sam.
Čemu se smiješ?
Isuse Bože. Ozbiljno me pitaš?
Ne bih to jeo.
To bi bilo kao da u Rolls-Royce točim dizel.
Umjesto vrhunskog benzina.
- Imaš pravo. - Da?
Ne znam gdje mi je bila pamet.
Laku noć.
- Laku noć, Dimitri. - Laku noć.
Wilde je obožavao Keatsa.
Užasnula ga je prodaja njegovih ljubavnih pisama.
Kako bi sitne i izopačene oči Zurile i likovale
To je sve za danas, hvala.
Moram vratiti kostim.
Jacka Rasparača?
Ne!
Anna, idemo?
Anna, može minuta?
Nešto bih ti pokazao.
Osobito je.
Mislio si da nisam bila u Bodleianu? Bio mi je drugi na popisu.
- Nakon? - Ribe i pomfrita.
No jesi li bila u knjižnici unutar te knjižnice?
Dobro došla u Knjižnicu vojvode Humfreyja.
Pod alarmom su.
Zdravo, Laura.
Pripremila sam je.
Hvala.
Evo svetinje.
Edna Millay!
Prvo izdanje.
Divno miriše.
Ajme...
Sinoć sam te vidio u klubu.
Je li?
Kanio sam te pozdraviti, no otišla si.
Nisam našao ni tebe ni tupavog veslača s kojim si bila.
Skupa smo otišli.
Očito ti je promaklo jer si bio sa Cecelijom.
- Koliko je primjeraka? - Otišli ste doma?
Ne.
Kužim.
Na kolač, je li?
Ne.
- Otišli smo Dimitriju. - Što?!
...većina ne zna da je tiskano 126 primjeraka.
To je naša zalogajnica.
Naša?
Tvoja i moja?
Kad je ovo tiskano,
profesore?
Pa...
Ovaj...
God...
Godine...
Godine 1917.
Da.
Godine 1917.
- Hvala, Laura. Moram gibati. - Sjajna knjiga.
Kamo idemo?
Ma... Nekamo!
Do tebe?
Ne.
Predaleko je.
Za koliko staviš krov?
Hvala na vožnji.
Doma.
Ne želim biti direktan, ali ovo je samo zabava zar ne?
Naravno.
Zabava.
Totalna zabava.
Zabavu samo i nudim pa uživaj dok traje.
Slobodno?
Naravno.
Začudo, poznati smo po ovome.
No užinaju samo turisti i moja baka.
Govorka se da ste ti i Jamie skupa.
Ne bih rekla da smo skupa. Samo se zabavljamo.
Da, u tome je dobar.
No, jesi li ti?
Rado se smatramo modernim ženama.
Ali na koncu je teško isključiti emocije.
Vjeruj mi, Anna.
Ne isplati se.
Uživaj u užini.
Dogovorili smo se da je to samo zabava.
Zabava? Super! Baš zabavno!
Prestani to govoriti.
Ali jest zabavno.
Odlaziš pa se stoga ne opterećuješ.
Točno.
To će potrajati mjesec-dva.
Dobro. Pogodi kakav ima moj bivši.
- Anna. - Ne.
Anna, bit će mi čast.
Gle, idu na bal.
I ja želim na bal.
TATA
Ne, nisam...
Ne želiš ići na 750. godišnjicu?
- Ne. - Dosadan si.
Vjeruj mi, balovi su dosadni.
Odvest ću te bilo kamo drugamo.
Bilo kamo?
K sebi?
Ondje je sada sve obraslo.
- Jasno. - Mislim...
Ajme!
BUDI MI SIMPATIJA, ALI NE SV. VALENTIN.
GLAVU MU JE ODRUBIO KLAUDIJE II. GOTSKI.
Anna!
Pripremaš se za Goldman Sachs?
Ne daj se smesti, dobro?
Budućnost ti je previše važna.
Na eks!
VOŽNJA ČAMCEM
Ima i drugih ljudi.
I dalje u sve zurim kao turistica.
Nevjerojatno je što su Shelley, Tolkien i Wilde
lunjali ovim vrtovima.
Doma to nemamo.
Tu povijest.
No imate druge stvari.
Baseball.
Goleme aute.
Ako ti se ovo sviđa,
onda moraš u obilazak Europe prije negoli odeš.
U obilazak?
Kao Byron. Moraš krenuti iz Pariza.
- Jasno, napiti se uz Seine. - Jasno.
Ja bih zatim otišao u Veneciju i cijelu noć proveo u gondoli.
Onda bih otišao u Grčku, u Posejdonov hram.
Visoko je na rtu, nad Egejskim morem.
A onda bih sjeo
na divnu plažu i, kao što je Tennyson rekao,
gledao zalaz Sunca i večernju zvijezdu.
Očito još netko ima plan.
Da, moguće.
I moraš,
moraš obići Četvrt crvenih svjetiljki u Amsterdamu.
Nisam takva cura.
Ma,
ondje je Crkva Gospodina našega u potkrovlju.
Skrivena vrata vode do svetišta.
Predivno je.
Oduševit će te.
Možemo ići skupa.
Skupa?
Ne znam, profesore. To je već ozbiljno.
Tražim samo zabavu.
Uskoro se vraćam u New York.
Istina.
Pa, mogli bismo u manji obilazak.
Moje gajbe.
Tvoje gajbe?
Imaš gajbu?
Imam.
Ajme...
Već sam pomislila da živiš u onom autu.
Budi blaga, još se smještam.
Prije godinu dana iselio sam se s kampusa.
Kuću mi je ostavila teta.
No nije umrla.
Nije joj se dalo obnavljati kuću
pa se, jasno, odselila u Hrvatsku.
Ti si izradio autiće?
To su makete.
Ali, da, dok sam bio mali, s tatom i bratom Eddiejem.
Teže je negoli se čini.
Svaki smo izrađivali danima.
Satima, dugo u noć.
Kad sam bio veći, prešli smo na prave aute.
Tipa, na Jaguar?
Da, njega...
Njega smo posljednjeg sredili prije Eddiejeve smrti.
- Bože, žao mi je. - Baš čudno.
Svatko u obitelji ima neku ulogu, zar ne?
Shvatio sam da nisam samo izgubio
brata.
Izgubio sam
i kontakt s ocem.
Razgovarali ste o tome?
Ne. Mi smo Englezi, Anna. Ne razgovaramo o osjećajima.
Jasno.
Štoviše, sad sam prvi put nekomu rekao da ne komuniciram s tatom.
- Kako ti je brat umro? - Nastavimo obilazak!
Nisi vidjela spavaću sobu. Ima najbolji pogled.
I, molim te, budi oprezna. Baš sam sredio sagove.
Dobro jutro.
Ideš nekamo?
Da, zaboravio sam da moram ići.
Styanica mi je natovarila još jednu obvezu.
Na neki sam način i ja obveza koju ti je Styanica natovarila.
Oprosti.
Maggie mi je javila za regatu.
Ideš s nama?
Oprosti, što?
Regata je idući vikend.
Ideš li?
Mislim da neću moći.
Imat ću posla sljedećih nekoliko tjedana.
Moram se posvetiti doktoratu.
Aha.
Jasno.
Obući ću se.
Super, hvala.
Oxford!
Smlavi ih, Oxforde!
OPROSTI, OPET SAM U KNJIŽNICI.
UŽIVAJ, NEMOJ SE NAPITI.
Dolazi?
Ne može, uči. Nisam ga vidjela cijeli tjedan.
Sigurno bi došao da može.
Kužim, doktorat je važan.
Laura!
- Hrpa je ljudi. - Da, svi su tu osim Jamieja.
Sigurno ti ga je puna kapa, ipak je svaki dan u knjižnici.
Nisam ga vidjela tjednima.
Odoh se progurati po pivo. Hoćete što?
- Ne, hvala. - Dobro.
To je vjerojatno samo nesporazum.
Jamie nije tip koji šara.
Znala si da je vrtirep.
Rekla si da želiš neobavezan odnos. Ovo si i htjela.
Cecelia me je lijepo upozorila.
U kom smislu? Zabrinula se za tebe ili ti je zapravo zaprijetila?
Kjarcu, zaprijetila mi je.
Tu je?
Tražiš mene?
Zdravo, Ridley. Cecelia nije s vama?
Ne, cijeli tjedan nešto radi.
Propušta regatu? Treba je kazniti.
Dame su pobijedile za razliku na koju sam se kladio, 152 jarda.
Osvojio sam 500 funta.
- Isuse Bože! - Častim pivom.
- Bravo! - Na šank!
Što ćete?
Ne smeta mi ako se želi viđati s drugima.
- Jasno. - Ali neće mi lagati.
Ne!
Fućkaš ovo, razvali mu vrata.
- Znam šifru. - Još bolje, uđi.
Da!
Fukaš ovo!
- Fućkaš? - Da.
Fućkaš ovo!
Jamie?
Idem po kavu.
Hoćeš i ti?
Sigurno si iscrpljen.
Isuse Bože.
Anna, čekaj. Anna...
KEMOTERAPIJA
- Molim? - Van.
- Jamie... - Van!
Eddie je imao rak.
Podvrgnuli su ga svemu.
I terapijama i kliničkim ispitivanjima.
Na kraju je digao ruke.
Vrijeme koje je time dobio proveo je u bolnici, u bolovima.
Ne živiš dulje, samo umireš sporije.
Moj otac,
koji ne priznaje gubitak,
nije shvaćao zašto se netko ne želi boriti do kraja.
Ali neke stvari jednostavno...
Protiv tijela se ne možeš boriti kad se okomi na tebe.
Ja...
Nije mi jasno kako se nosiš sa svime.
Imam Ceceliju.
Bila je Eddiejeva cura.
Sve je vrijeme bila uz njega.
Sad smo obitelj.
Kako ti je mama?
Čuj, nije najbolje, ali drži se.
Ne nameće se, za razliku od mog oca.
I kad je Eddie umirao, on...
Tlačio ga je. Posvađali smo se zbog toga.
I štošta rekli.
Uglavnom,
sad sam u istoj situaciji.
Genetika.
Vidjela si posljednju terapiju.
Možda ću dobiti još vremena, možda ne.
Kako god, s tim sam završio.
A otac jednostavno ne poštuje moju odluku.
DIMITRIJEV KEBAB
Mislim da bi mi ovo bio posljednji obrok.
A tebi?
Što je smiješno?
Pa...
Dvoje ljudi kojima je trebao neobavezan odnos
završilo je ovdje.
Ostatak vremena nemoj tratiti na mene.
Vidio sam kako je Ceceliji bilo s Eddiejem.
Neću ti to priuštiti.
Rekli smo da ćemo se zabaviti i jesmo.
Itekako.
Ali moja bolest nije zabavna pa ćemo odsvirati kraj.
Kebabom.
I nešto što je prolazno ima smisla.
Ne razumijem kako ti je,
ali znam da ne moraš biti sam.
Ovo je vrhunac životnog kaosa.
A jedan genijalac jedanput mi je rekao...
da je to najbolji dio.
Ništa se nije promijenilo.
Zabava i dalje traje.
Da.
Zabava i dalje traje.
Ne!
OVO IZGLEDA ZABAVNO! RASPRODANO
Prof. Styan?
Pardon, u odboru ste
bala za 750. godišnjicu, zar ne?
Jesam.
I znam da prezireš sve što je...
Kako ono?
Kičasto, jeftino i jadno, pod krinkom da je fino?
Da, takvo što bih zbilja rekao.
Ali...
Imam nekoliko pitanja o stisku...
Pardon!
Isuse Bože!
- Zaboga, idemo?! - Da!
Uz tebe sam.
- Zdravo, majko. - Zdravo.
Izgledaš izvanredno.
Hvala.
Čim se naroljam, idem na jebeni panoramski kotač.
Upoznao bih vas sa svojom prijateljicom Annom.
Čuo sam da moj sin hoda s vrlo lijepom Amerikankom.
Da, i ja sam to čula, ali nije me obeshrabrilo.
Oprostite. Možemo li razgovarati, lady Davenport?
Naravno.
Pardon, naporan je.
Jamie, bismo li možda mogli...
Što ćemo biti?
Prijatelji?
Ili ljubavnici?
Ništa.
Tome!
Ima i treća opcija.
Anna, izgledaš...
Predivna je, zar ne?
Šteta što tip to vidi tek kad se dotjera.
Što? Pomislila si da zurim u Maggie!
Zamisli to! Ne, Maggie i ja smo samo...
Prijatelji.
Tako je najbolje.
Bar nećeš patiti.
Zdravo, Anna.
Jesi li za piće?
Može, rado.
Mama je došla iz Argentine bez ičega,
a tata je kubanski emigrant.
A sad im je kći na Oxfordu i uskoro počinje raditi u Goldmanu.
Informirali ste se.
Jamie ne želi razgovarati sa mnom.
Srećom, još razgovara s majkom.
Moram biti sasvim otvoren.
Želim da Jamie prima najbolju terapiju,
ali mora se boriti.
Ne razgovara sa mnom pa mu ne mogu reći detalje.
Jamie je vidio što se dogodilo Eddieju
pa mislim da zna za terapiju.
Ne zna za svaku.
Njegova i Eddiejeva bolest je rijetka.
Razgovarao sam s ljudima,
davao donacije, podupirao istraživanja.
Ne mogu pojmiti koliko vam je teško.
Jamie misli da je najpametniji.
Ali nije.
Izgleda zdravo, ali nije.
Mora se vratiti u naš dom na terapiju.
Pomozi nam da ga nagovorimo.
Drago mi je što smo se sve dogovorili.
Jamie kaže da su pale teške riječi kad je Edward umro.
Što ste mu rekli?
Osuđuješ me?
Jesi li gledala kako umire netko koga voliš više od vlastita života?
Pojma nemaš kako je to kad izgubiš dijete, a znaš da ćeš možda izgubiti još jedno.
Što si sad učinila?
Prijavila si me da pjevam s bendom?
Bila sam s tvojim tatom.
Jamie, moraš to riješiti.
Anna, znam da si savršeno isplanirala život.
Ne moraš sređivati moj. Neke su stvari nepopravljive.
Kao prijateljica mislim da...
Hoćeš piće?
Ja hoću.
Ispričavam se.
Ne. Obožavao sam nogomet i ležao mi je.
Da bar nije bilo homofobnih komentara.
Zvali su me Gejvid Beckham,
Cristiana Ronalda
i Sabrina, mala kujica, što nema veze s nogometom.
Igraj za fakultetsku gej ligu.
Dečki su super.
Rado!
Nakon utakmice mogli bismo večerati i pogledati neki film?
Ti i ja?
Ne.
Ja...
Evo me začas.
Još me nitko nije ovako uvrijedio.
Nakon deset minuta on bi stao pred oltar.
Izgledam li kao tip koji bi se vezao?
Čovječe, ne znam tko si.
Ne znam ni ja.
Bok, Cecelia.
Jamie mi je rekao...
Kao da sam gledala usporeni sudar.
Bio je veoma hrabar, ali...
To me dotuklo.
I ne može se prebroditi.
Izađem, flertujem s nekim, ali...
To je sve.
Valjda ću ostati usidjelica.
- Što je, Tome? - Mogu li na brzinu...
Ja...
Da, samo ću...
Plesat ćemo?
- Znaš da ne znam plesati. - Što je? Bilo mi je dobro.
Da, ali u tome i jest stvar.
Mislim, plešeš
s tetoviranim Tonyjem,
a nas dvoje bismo mogli biti, znaš...
Naučit ću te voziti monocikl.
Bariš me?
Da, barim te.
Želiš li što reći?
Žao mi je.
- Nisam htio biti... - Seljober?
Sve pet.
Englezi teško razgovaraju o osjećajima.
Želiš plesati?
Onako?
Ne.
Puno gore.
Tvoja mama je super.
Dala mi je svoj broj i rekla da je zvrcnem, da lajemo.
Maggie kaže da nećemo doslovno lajati, nego čavrljati.
Bi li mi otkopčao haljinu?
Da, naravno. Samo se osjećam...
Jamie!
Jamie! Jam...
Sviđa li ti se cvijeće?
Umjetno je.
To je tajna.
Jedno je dobro.
U bundevu sam se pretvorio tak poslije bala.
Možeš li živjeti bez ironije?
Ne mogu.
Anna, dobro sam. Preopteretio sam se.
Vjerojatno sam malo bolje nego ti.
Sestra bi ti mogla dati nešto protiv mamurluka.
- Ovo bi trebalo pomoći. - Hvala.
Jamie, tebi treba nešto jače.
Viski?
U posljednje vrijeme pijem likerskog vino. Čuo si za njega?
Stvarno?
Popij malo toga s kapljicom meskala.
Radije ću bijelu kavu.
Prof. Styan zamolila me da je zamijenim
kako bismo razgovarali o pjesmi „Crossing the Bar”.
Nedvojbeno je jedna od najboljih pjesama o životu i smrti.
U njoj Tennyson smrt uspoređuje s plovidbom.
U posljednjim trenucima života želi čuti
blagi zvuk zvona
pa da ga zatim proguta tama.
Smrti se ne boji, prihvaća je.
Zašto ne, kvragu?
Jer to znači kraj.
Kraj svega što je čovjek trebao učiniti.
Da, ali...
Maggie, možda nije bitno koliko je dugo čovjek na Zemlji.
Bitno je što učini.
Valjda ću biti u baru kad umrem.
Ne na tužan, već na zgodan način.
Tipa, padnem sa stolca od smijeha.
Ali ne zato što sam previše...
Popio sam cugu-dvije.
Ali neku zgodnu, sa slamkom. Piña coladu, tako nešto.
I moj je dečko ondje, super mu je.
Nježno me poljubi u obraz,
da pokažemo da još ima žara.
U tom se času bavim filantropijom.
Mislim da ljudi to vide. Sjaj u očima pokazuje da mi je stalo.
Kad umrem, humanitarni sektor je na gubitku.
Ljudi su potreseni.
Nestala je ljepota s Oxforda.
Na kraju umrem, no u pravom času.
Ali, da, u baru.
Tennysonov bar pješčani je sprud.
Anna!
Mama, zašto si budna?
Došla sam s posla.
Znaš da ne odbijam prekovremene.
Uglavnom, budna sam
pa možemo razgovarati.
Uskoro se vraćaš!
Znam. Brzo je prošlo.
Ma ni govora!
Vidjela sam majku Stephena Delgada.
- Kako je on? - Već masno zarađuje.
Anna?
Moramo razgovarati.
Slušam.
- Idući vikend ti je rođendan. - Zaboga, Jamie!
Onda, što ćemo?
Napit ćemo se uz Seine ili plivati u Egejskome moru?
Ili i jedno i drugo?
Možemo ići kamo ti srce želi.
- Bilo kamo? - Da.
- I raditi bilo što? - Da.
Isuse Kriste, prati cestu!
Nemoj se tako smijuljiti.
Uspori.
Uspori, skrećemo!
Isuse Bože!
Već sam obnavljao auto. Molim te, budi oprezna.
Daj, ovo je baš fora!
Prati cestu!
Kao da sam Elizabeth Bennett na putu za Pemberley.
Cijeli sat putuju preko imanja do kuće.
Naglo skrenu i...
Isuse Bože.
Tu si odrastao?
Da.
Ovdje?
- Da. - U ovoj kući?
Da.
Kakva rupa.
- Evo vas! - Zdravo.
Anna, svaki put si sve ljepša.
Više nećemo biti prijateljice.
Kako si?
U anglofilskom je zanosu.
Zdravo, dušo.
Otac je pri kraju s čitanjem.
Vidjet ćeš gdje je Elizabeta držala Mariju.
- Ne? - Da.
- Ne! - Da.
Bude li se umislio,
podsjeti ga da mu je djed u sedmom koljenu bio kraljev komornik.
Dakle, kralju je brisao dupe.
Bok! Baš slušam o tvom djedu u sedmom koljenu.
Ona to priča kao da je nešto loše,
no lord Norris bio je moćan, kralj ga je slušao.
I ne samo to.
Pokazat ću ti sobu s tapiserijama. Izvoli.
Iznenađenje!
- Nisi valjda? - Bome jesam.
Iznenađenje!
Jamie, ne volim iznenađenja.
Moja greška. Otkazat ću slavlje i sve poslati...
Hoćemo li...
- Aha. - Da.
Iznenađenje?
- Da! - To!
Bok!
Za Annu!
Charlie, sjajan si.
Bio sam kapetan školskih kroketaša.
Izgubili smo svaki susret.
Dobro, tko je sljedeći? Slavljenica?
Da!
Još nisam igrala.
Dobro je što imaš popis svega onoga što želiš učiniti.
Više nemam popis.
Sve si učinila?
Ne, samo živim dan po dan.
Sviđa mi se.
- Dobro, dakle... - Da se sagnem?
Da.
Zaboga, idite u sobu.
Hoćemo. U njoj je spavala kraljica Elizabeta.
Čuj, u kroketu
ovo je grozno.
Imam lošeg učitelja.
Je li? Dobro, to je bilo grubo. Sljedeći?
To!
Boca je dovoljna?
Charlie.
Idem po još jednu.
Evo me začas.
- Oprosti. Izvoli. - Pardon. Prođi.
- Odnijet ću ovo. - Imamo govedinu Wellington.
Da. Ovo je za van.
Jamie?
Možemo li razgovarati?
Moramo li?
Danas?
Dobro.
- Idem po metlu. - Pusti, Luke će.
- Nema potrebe. - Pusti, rekoh!
Poslušaj me.
Bar jedanput.
Razgovarao sam s dr. Patelom, kaže da postoji novi lijek...
Neću lijekove.
- Gotovo je, rekoh. - Moraš se boriti!
Ne shvaćaš!
Zadnje dane ne želim provesti u bolnici.
Želim biti u Oxfordu i raditi što volim, s onima koje volim.
Neću to prihvatiti.
Ne mogu samo gledati...
Tvoj je brat bar pokušao.
Da.
Edward je bio bezgrešan.
- Nije mi bio draži. - Što si ono rekao?
Ja znam.
Bio sam u rasulu.
Tugovao sam za sinom.
Za mojim bratom!
Jamese...
Molim te.
Samo želim da ostaneš živ.
O tome ne odlučuješ ti.
Jamie?
Kako je na rođendanu?
Još stigne biti bolje.
Ili gore.
Vječna optimistica.
Usrana situacija, zar ne?
Da.
Bila bi bolja kada bi se odnos dvoje ljudi popravio.
Slažem se, Tom i Maggie se previše ljube.
Grozno!
Moraš raditi ono što želim. Ovo je moj rođendanski mjesec.
Mjesec?
Tipična Amerikanka.
Jesam.
Baš zbog toga,
smijem li biti direktna?
Pretpostavljam da ćeš biti.
Eddie je tu umro?
Da, jest.
Rekao si da je Eddie imao ulogu u vašem životu.
Zašto je uspomena na njega nema?
Ne razumiješ.
Jasno.
Nisam odavde.
Idem unutra.
Imam posla.
Mogu li ti pomoći?
Donijela sam vam dar.
Hvala.
Nisi trebala.
Jasno.
Vidimo se na večeri.
STANI ČAS! ŽIVOT TEK JE DAN.
KRHKA KAP ROSE NA PUTU U BEZDAN. KEATS
Sad otvori moj.
Nemoj reć'!
Predvidljivo, ali dobrih cipela nikada dosta.
Mislit ću na tebe kada god ih nosim, a to će biti često.
Toliko ćemo ti nedostajati da ćeš se morati vratiti.
A da ipak
ostaneš?
Fakultet, Oxford, Goldman.
To je oduvijek plan.
Dobro, Vera Wang planirala je biti klizačica.
Armani se školovao za liječnika.
A Victoria Beckham htjela je biti pjevačica.
Mijau!
Čiji je dar ostao? Tomov!
- Nisam znao da treba donijeti dar. - Ovo je rođendan, Tome!
Onda joj moraš pjevati. Idemo!
U redu.
Antonia mi je rekla da su Jamie i Eddie
tati krali ručno izrađene cipele i nosili ih.
William...
Navodno je to znao.
No bio je ponosan što im se sviđa njegov stil.
Da sam bar upoznala Eddieja.
Svidjela bi mu se.
Kaješ li se kad?
Cecelia!
Sviraš li? Trebamo pomoć.
Sviram. Evo me.
Ni u ludilu.
Nego, što sviramo? Dobro, može.
Da!
Ispričavam se.
Anna?
- Kako se usuđuješ?! - Jamie?
Williame?
Hajde! Stvarno ne...
Što? Ne! Evo ti!
Ispričavam se.
Nisam bio na darivanju. Mi...
Pa...
Zapričali smo se.
- I počeli piti. - Da.
Pa smo ga sastavili.
Da. Pogledajte!
Gdje su onda kotači?
- Gdje su kotači? - Mislim...
Ti si bio zadužen za njih.
Da, možeš.
Obožavam Taipei!
Ne.
- Stvarno?! - Da.
Ne vjerujem.
Htio bih nazdraviti.
Anni.
Sretan rođendan.
Hvala što si povezala Keatsa, aute i Eddieja
da se ova večer obistini.
Živjeli!
I...
Jamieju.
Mom sinu.
Mom malom.
Ljubavi
mog života.
Ja...
Želim...
Ja...
Oprostite.
Da! Za Jamieja.
Živjeli! Nastupio bih kao Annin skrbnik
i pitao vas, gospodine Davenport,
koje su vam namjere?
Budimo iskreni, bio si ševac.
Pardon, oprosti,
tvoja mama to zna. Valjda.
- Naravno. - Pa jasno.
Ševio je više od mačka u veljači.
I to sve koje nisu jurile na bus, a katkad i te.
Ali čini se da si se skrasio.
No želim jamstvo
da Anna neće biti sama
za šest mjeseci.
Pardon, što je smiješno?
Charlie, moram te razočarati.
No jedno je sasvim sigurno.
Naime, ipak ću napustiti Annu.
Ostala mi je još godina medicine, no i dalje ću učiti.
Sigurno nije teško izliječiti neizlječivu bolest.
Za mene je ipak kasno, ali lijepo od tebe, Tome.
Gdje nastavljamo tulum?
Ti u krevetu.
Želite samo jedno!
Više nikomu ne dam zato što zaslužujem više!
- 'Ajmo. - Nevjerojatno.
- Laku noć, Ceci. - 'Noć, dušo.
- Vidimo se ujutro. - 'Noć.
Tata i ja pokušat ćemo složiti auto.
Ako se slažeš?
Ne.
Ne?
Hvala.
I ja tebe volim.
- Gdje smo stali? - Aha... Auto!
I bez zafrkancije!
- Jasno. - Zbog tebe smo...
Sretan rođendan, Anna!
Vraćaš se za samo dva tjedna.
Da.
Što je bilo?
No dobro.
U redu.
Otišao je.
Sve mi reci.
Ne znam, mama. Ja...
Ne znam ni kako bih...
Ovaj...
Ne želim ono što sam mislila da želim.
I znam da si ne mogu priuštiti da donesem pogrešnu odluku, ali...
Ostat ću ovdje.
Molim?!
Što? Ne!
Ne! Zašto?! Ne, Anna! Zašto odbacuješ budućnost?
Ne!
Ovo sam i očekivala.
- Jesi? - Pa naravno!
Zato što si sanjarka, Anna!
Žao mi je, mama. Ja...
Ne mogu otići.
Nikad se ne zna je li neka odluka
dobra ili loša dok je ne doneseš.
Ne znaš ni tad.
No važno je
da je na tebi
da odlučiš.
Ne želim te iznevjeriti.
Anna...
Oduvijek ti govorim da možeš sve.
Pritom ne mislim samo da si sposobna za sve.
Hoću reći i da smo uz tebe.
Ma što ti odlučila.
Nije savršen, ali...
Hvala, mama.
Sutra ću im reći
da neću prihvatiti posao.
Volim te.
Pa-pa!
Nećeš ostati.
- Jamie. - Ne, Anna.
Pričala si sa Cecelijom? Tu nema budućnosti.
Budućnost nije zajamčena nigdje, ali tu si ti.
Dogovorili smo se, zar ne?
Da, znam.
Samo zabava, ali...
Otišli smo korak dalje, zar ne?
Neću ti dopustiti da ostaneš, Anna.
- Smiješna si. - Prestani govoriti kakva sam!
Kao da misliš da me možeš krojiti prema svojim idealima,
no ne možeš, Jamie!
Da, znam,
jer ti ne bih dopustio da doneseš tako glupu odluku!
Što radiš?
Kamo ćeš?
U kući je bezbroj soba pa ću spavati u nekoj drugoj.
Bok. Da, naravno.
Želim ti svu sreću u Americi.
Nasmiješite se.
Snimam video.
- Kakva bruka. - Ne, baš je dobro.
Gdje je Cecelia?
Da.
Mislim da imam spoj.
Možete izaći sa mnom i Tomom!
- Rado. - Sjajno.
Anna, a da to bude trostruki spoj?
Ne.
Još niste razgovarali?
Ovo je izvan svake pameti! Ne možeš u New York nakon svega.
Jasno je rekao, ne želi da ostanem.
Zaljubljen je u tebe i ne zna što govori.
I svjetlo i sjena, počiva duh u meni
Nema ljubavi bez suze u zjeni
Tennyson.
Pratio sam predavanja! Ovdje se diplome ne dijele.
No dobro, počnimo cugati. Hoćemo u Pimm's? Onda?
Ne mogu, idem na Oxford United.
Na utakmicu?
Na spoj.
Vidimo se poslije.
Monociklom do pivnice?
Ne. 'Ajmo, Tome. 'Ajmo, Anna!
Bok.
- Zdravo, Laura. - Oprosti.
Studentica treba ovu knjigu. Može?
Naravno.
ŽIVOT U ŠUMI
Sad je tumačim drukčije.
Shvatila sam
da sam se zaribala.
Na našem prvom izlasku pristojno si mi pokušao reći
da Thoreauu promišljeni život
ne podrazumijeva planiranje.
Već da treba biti odlučan glede svakog trenutka.
Jer zapravo imamo samo niz trenutaka.
A ja ih želim provesti s tobom.
Ma koliko ih je ostalo.
Thoreau je imao slom kad je to napisao.
To sam naučila.
Ovo želim više od ičega.
Ali to je ludost.
Ja...
Bojim se da ćeš se pokajati.
Smatram da se ne treba kajati zbog onoga što učiniš.
Samo zbog onoga što ne učiniš.
- Da pjevam? - Apsolutno.
Dužan si mi Céline Dion.
Da.
Jamie?
Jamie!
Jamie?
Jamie!
Kvragu!
Isuse Bože!
Tu sam.
Napokon, majku mu!
Oprostite, nisam...
Kako je?
Nismo očekivali takav nalaz.
Ima tešku upalu pluća.
Rak mu je oslabio imunosni sustav.
Idealan je čas da porazgovaramo o daljnjem liječenju.
Ne.
To je na Jamieju.
Mislim da bi sve prepustio prirodi.
I mi to trebamo poštovati.
Hvala.
Ostala si pa stigneš u obilazak.
Idemo skupa.
Prva postaja,
Amsterdam.
U srcu Četvrti crvenih svjetiljki.
Nisam takav momak.
Ondje je jedna crkva.
Skrivena vrata vode do svetišta.
Predivno je.
Oduševio bi se.
SADAŠNJOST ČINI VJEČNOST
I u Pariz.
Napit ćemo se uz Seine.
Predivno, zar ne?
I u Veneciju.
Provest ćemo noć u gondoli.
Hvala.
Išli bismo u Posejdonov hram.
Visoko na rtu.
I plivali u Egejskome moru.
Živjeli bismo promišljeno.
I isisali svu srž života.
Ma koliko kaotičan on bio.
Poeziju možemo podučiti.
Ali zapravo je trebamo živjeti.
Iskušavati, propitivati, s njom se suživjeti.
Trebamo joj dopustiti
da nam promijeni život.
Kako mi je ovo prvo predavanje...
za početak bih vas podmitila.
Prijevod titlova: Mateo Čakanić