Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Har ikke reist 16 000 km for å bruke første dag i England
til å prate med ei berte fra Weehawken i New Jersey.
Se her! Den bygningen...
Ignorer ham. Ikke ham. Denne!
Se på bygningen bak...
Hun skal studere der!
Bill Clinton gikk på Oxford.
Og hun har allerede en jobb på Goldman Sachs når hun er ferdig.
Uteksaminerte fra Oxford tjener 25 % mer enn andre nyutdannede.
Lettere å google Oxford på telefonen, mamma.
Der er hun!
- Vi vil savne deg, Anna. - Jeg er hjemme før dere aner.
Tenk dere.
Vakre England.
Men jeg hører at det regner mye der.
Poeten Henry David Thoreau dro ut i skogen
for å, som han sa, "leve bevisst".
Inspirert av ideen om å leve et planlagt liv,
studerte jeg hardt, oppnådde toppkarakterer,
og sikret en jobb på Wall Street, som jeg utsatte,
så jeg kunne ta et år for meg selv,
for å studere viktoriansk poesi ved universitetet i Oxford.
Et år for å leve drømmen min.
Alt gikk helt etter planen.
Helt til det ikke gjorde det.
Ok.
Din skjønnhet vil falme, slik som min interesse.
Hei.
- Jeg er Anna de la Vega. - Hvem pokker er det?
En amerikaner.
Fantastisk ansikt. Sjokkerende sko.
CLARENDON-BYGNINGEN
Jævla kødd!
Regner det?
Egentlig ikke.
Hei.
Kan jeg få fish and chips, takk?
Kolje?
Olje?
Nei. Fisk.
Ja, kolje. Eller torsk. Eller saveloy.
Jeg er ikke... Jeg...
Bare... Fish and chips?
- Stor? - Stor! Ja!
- 8,50, fem minutter. - Flott.
Dette er ikke Oxfords beste restaurant Jamie.
Den er topp tre. Hallo, kompis.
Kan jeg få to store torsk, ertestuing, sylteløk og litt pommes frites, takk?
Pommes frites?
Skal du spise dem?
Jøss, du har rett. Det som smaker best, setter seg mest.
Kan vi få to ekstra store pommes frites?
Ignorer damen. Hun har ikke lært hvordan man lever bevisst enda.
Er ikke jeg som sier hva du ikke kan...
Hva gjør du?
- Herregud, gjemmer du deg? - Nei. Jeg har en ugrei skolisse.
Du gjemmer deg for Jessica Borne.
Et under at du kommer deg ut av huset med damene du etterlater deg.
Hun er borte nå. Hun gjenkjente nok bilen din.
Trolig. Er problemet med å eie en sjelden bil. Den synes.
Det var der Bond bommet. Skulle ha kjørt en Ford Focus.
Herregud.
Du!
Jeg?
Ja, du er den kødden. Du sprutet vann på meg med bilen.
Vel, jeg... Helvete!
Fish and chips til deg.
Jeg er virkelig lei for det!
Virkelig.
Ja, jeg også.
- Hei! - Nei!
Han er her!
Gjemmer seg for deg.
Nei.
- Jessica. Hallo. - Går det bra, Jessica?
Velkommen
til universitetet i Oxford,
en institusjon som har vært her i hundrevis av år,
og som hvert eneste av de årene
har tatt imot en ny gruppe unge mennesker.
Store ledere, store forskere og visjonære forfattere
har alle gått gjennom disse dørene foran dere.
Dere vil glemme festene dere var på her
og vennene dere fikk her,
men dere vil aldri glemme lærdommen og studiene dere gjorde her.
Tiden deres her er dyrebar.
Den forsvinner på et blunk.
Bruk den godt.
Det går bra. Du er presis.
Ja. Jeg bare... Jeg...
Jeg var på den greia med...
- Jeg er Maggie Timbs. - Hei, jeg er Anna de la Vega.
- Amerikaner? - Ja. Fra Queens i New York.
God morgen. Jeg har ankommet.
Charlie! Hvordan var sommeren?
Uten kjærlighet.
Jeg fulgte den Adonis-roeren med sexy øyne og muskler...
Dette er Anna.
- Hei, nye jente. - Vi møttes.
Naboen? Du sa jeg har sjokkerende sko.
Rart at en sjarmør som deg er uten kjærlighet.
Uten kjærlighet, kjære, ikke uten sex.
Det vidunderlige smilet veier opp for de skoene.
Hallo, alle sammen.
Herregud, det er professor Styan. Hun er helten min.
Grunnen til at jeg kom hit.
Dårlige nyheter dessverre.
Jeg har blitt masterstudieleder,
så jeg er for viktig til å undervise dere dette semesteret.
Vikaren min er god. Faktisk er han min irriterende smarte dr.phil-elev.
Jeg gir karakterer. Han underviser. Bra kombinasjon for meg.
Det er ikke å utnytte ungdommer.
Han vil faktisk undervise. Hans problem.
Så, ja, vi sees vel, folkens.
Over til deg, Jamie.
Takk.
Hallo.
Herregud, du tuller.
Det er jo en lekkerbisken.
Siden dette er min første time
vil jeg sette tonen ved å tilby dere
en bestikkelse.
Det er en
kjempestor kake.
Så...
Forsyn dere.
Jeg kan spise ham, uten kake.
Ja.
For fem år siden satt jeg der dere sitter nå.
Professor Styan kom inn, og jeg tenkte:
"Så dette er kvinnen som skal kjedet livet av meg de neste månedene."
Hallo.
Det er deg.
Hei.
Mine damer og herrer, vi har en elev her hele veien fra...?
- New York. - New York, New York. Velkommen.
Jeg ser at du ikke tar kake. Vi må få deg til å føle deg hjemme.
Og de jo sier at alt
er større i New York.
Det er faktisk Texas.
Uansett.
- Vil ikke ha kake. - Vil du ikke ha?
- Nei. - Greit. Ja.
Det er bare det at Mrs. Mackenzie laget den her på skolen,
så det er en fornærmelse mot alle her, og hele Oxford...
- Jeg skal spise den. - Jeg tvinger deg ikke.
- Uvanlig... - Jeg tar den.
- Ja, men... - Jeg insisterer.
Den er kjempegod.
Bra. Og nå, poesi.
Jeg likte poesi, men viktoriansk poesi var for faren min.
Gamle menn med hatt som gnålte om storslåtte kriger
er kanskje ikke det mest spennende i verden, men
ikke i mine villeste fantasier
forventet jeg å finne i viktorianernes arbeid
en slik... fortvilelse,
en slik frykt og skjønnhet,
visdom og begjær.
Hvis det er greit,
vil jeg at du leser dette diktet for oss.
Det ble skrevet av en amerikaner,
så jeg tror vi alle vil like å høre det med den opprinnelige rytmen.
"Lyset mitt brenner i begge ender
Det vil ikke vare hele natten
Men akk, mine fiender og venner
Det gir et nydelig lys."
Takk.
Det var Edna St. Vincent Millay.
Det er mange forskjellige tolkninger, men her er min mening.
Jeg tror hun sier at et godt levd liv kan ha sin pris,
men jammen er det verdt hvert øre.
Ingenting er permanent.
Lidenskapen, kjærligheten, eller selve livene våre
kan være flyktige,
men hvis vi, mens vi har sjansen, omfavner dem fullt ut,
kan vi si at vi virkelig har levd.
Poesi kan læres, men den burde faktisk prøves.
Den bør testes. Den er noe man bør engasjere seg i.
Ikle deg den. La den forandre livet ditt.
Så, med det i tankene, vil jeg prøve å lære dere én ting i klassen min.
Kan noen gjette hva?
Å spise kake?
Hver gang du får sjansen.
Send dem i en e-post, så avtaler vi en samtale.
Kan vi snakke?
Så du er MA-studenten min fra USA.
Og du er ikke professoren jeg kom for å se.
Nei, men jeg er vikar for professor Styan
fordi hun ikke bryr seg.
Hun er lat, faktisk. Beklager skuffelsen.
Jeg er skuffet.
Her om dagen...
- Jeg pleier ikke å gjemme meg i sjapper. - Og sprute vann på folk.
Forferdelig feil.
Jeg hadde ingen intensjon
om å starte en improvisert våt T-skjortekonkurranse.
Men du hadde vunnet.
Burde ikke snakke om det.
Aldri sett en.
Åpenbart ikke.
En gang...
Jeg er faktisk ganske moden.
Det er jo veldig betryggende.
- Det er jeg også. - Gratulerer, professor Davenport.
- Første time. - Vil du ha litt kake?
Nei, så klart ikke. Når så du meg spise kake sist?
Bursdagen min?
Anna!
- Hei. - Flørter du med læreren første dagen?
- Hva? Nei! Jeg... - Jeg elsker det.
Har du sykkel?
Nei.
Du må ha sykkel i Oxford.
Greit, hopp på. Jeg kjenner noen.
- Er det trygt? - Kan ikke si det.
Nei.
Tror jeg følger etter deg.
Jeg håper du er rask.
Lykke til.
Maggie!
Kommer!
Jøss! Herregud, ikke nå igjen.
Hallo, Tom. Alt i orden?
Jeg mistet Hargreaves' medisinske plager på foten.
Au. Ironien.
Dette er Anna fra Amerika.
Anna, hva skal vi bli? Venner eller elskere?
- Venner. - Helt sikker?
- Ja. - Hundre prosent?
- Venner. - Jøss. Så kaldt.
De beste er alltid slemmest.
- Ikke alltid. - Kom inn.
- Har du den boken jeg lånte... - Nei!
Jøss.
Her er hun.
Hertuginnen.
Ok. Jøss. Hun er så britisk.
- Er det... noe som er bra? - Ja.
Om du er ute etter britisk har jeg den perfekte underholdningen.
Velkommen til Naked Attraction,
datingprogrammet der vi lar alt henge.
Det er morsomt. Det er klassisk. Så subversivt.
Hun har rett. Naked Attraction er subversivt.
Nei, jeg mente En manns krav av Elizabeth Barrett Browning.
Hør her.
"Om du vil vise meg, kjære At kvinners kjærlighet ikke er en fabel
Skal jeg elske deg et halvt år Slik en mann kan"
Er det subversivt?
Hun benevner umodne og promiskuøse menn på 1800-tallet.
Det er genialt. Perfekt for professor Davenport.
Jeg skal sende den.
Herregud, hun er ivrig. Hun dro før de viste penisene.
Å, der er de.
Jeg vil at du skal dra.
Greit!
Du bør være der. Hører du meg?
Beklager.
- Kommer senere. - Nei.
Nei, kom inn. Sett deg.
Hva synes du om verket ditt?
Tror jeg gjorde noen gode betraktninger, observasjoner og analyser.
Hva synes du om arbeidet mitt?
Arbeid? Det var slik det føltes.
Med 3000 ord klarte du å omtale suffragettene, feminismens fødsel,
heksejakt i Salem.
Det er en utrolig bragd. Du gjorde alt unntatt oppgaven.
Ok, vel,
jeg skal jobbe litt mer på den.
Vent, nei.
Jeg beklager.
La oss begynne på nytt. Jeg beklager.
Rar morgen.
Av alle diktene i boken... hvorfor valgte du dette?
Det omtaler en sannhet om menn.
Mener du at menn bare kan elske en kvinne i seks måneder?
Noen menn, ja.
Men hva om de elsker inderlig
i den perioden?
Mener du at ting bare er meningsfulle hvis de varer evig?
Selvsagt.
Jeg tror du valgte dette
fordi du mener at det sier noe om meg,
noe som er skuffende
fordi jeg ville lære noe om deg.
Jeg vil at du skal velge et annet dikt. Det første... som snakker til deg.
Har du et?
Flott.
"Kjære, la oss være tro mot hverandre
For verden som ser ut til å være foran oss Som et drømmeland
Så variert, så vakkert, så nytt"
"Har verken glede Kjærlighet eller lys"
"Ingen visshet eller fred
Ingenting mot smerten
Vi er her som på en mørk slette"
"Oversvømt av forvirrede støy Fra kamp og flukt"
"Der uvitende hærer kjemper om natten"
Fort, uten å tenke, hva er det Matthew Arnold sier?
Jeg tror at livets virkelighet er at det er vanskelig.
Men vi har hverandre.
Imponerende.
Du fant håp i det mest pessimistiske diktet
fra viktoriatiden.
Nå vet du noe om meg.
- Faren din ringte akkurat... - Herregud!
- Nei, det var min feil. - Beklager.
- Hei, Cecelia. - Hei.
- Vi bare... avslutter her. - Ja.
- Takk. - Takk. Ja.
- Vi ses i timen. Beklager. Ja. - Ja.
Anna.
Vi har hørt at du aldri har vært på en pub.
Det stemmer.
Skammelig. Ta på deg sko og bli med nå.
Nei, ikke de skoene.
Puber er som kirker.
Men vi ser dem som hellige og går dit regelmessig.
Til vår nye venn Anna,
som har reist 5 484 km for å få en 929 år gammel utdannelse. Skål.
- Skål! - Bånnski!
Herregud, denne greia klør. Hold den.
Du har helt feil vinkel.
- Første gang du bruker genser? - Må vi snakke om Tom?
Liker du ham?
Nei, du gjør det.
Ja. Jeg syns han er sykt bra.
Er han syk?
Nei, det er noe bra.
Hei, alle sammen.
Alle er glade for å ha deg i Oxford. Du er en nyhet.
La meg introdusere deg for noen ungkarer.
Jeg tipper du er singel.
Kom.
Oxford-gutter er geniale tenkere.
Du misforstår.
Nei, jeg forstår deg perfekt.
Du sier at alle amerikanere er dumme.
Nei! Dere er direkte og naive,
og det synes jeg er tiltrekkende.
Og om hva er vi så naive?
Små ting.
Geografi, verdenshistorie,
våpenkulturen,
deres innvirkning på andre land og bevisste feiring av uvitenhet.
Du er full, Ian. Dra hjem.
Og deres fullstendig manglende evne til å forstå ironi og sarkasme.
Å ja. Det stemmer nok.
Kanskje du kan lære meg om ironi.
Du er sikkert en god lærer.
Ja, det er jeg.
Jeg kan nok hjelpe deg.
Maggs, jeg går på do.
Toalettet.
- Toalettet. - Hun knuste deg der.
Hei, Miss Mexico.
Miss Minoritetskvote.
Har du noe å si?
Alle vet du er her for statistikken.
Jeg tilgir deg for at du tok plassen til noen som fortjener den mer
om du spanderer en drink.
Hva om du deler min?
Hei, Maggs, jeg drar. Dette er ikke min type sted.
Kompis. Ikke gjør det.
Jeg trenger ikke å reddes.
Nei, selvfølgelig, du er utrolig skummel, så jeg reddet ham.
Slå følge hjem?
Jeg takler nok Oxfords skumle gater.
Du skulle bare vite.
Gargoylene er spesielt ondskapsfulle om natten.
De spiser amerikanere.
Hva om jeg skremmer dem ved å stille spørsmål?
Ja, det hadde funket. Veldig. Det er kryptonitt for britene.
Selv gargoylene.
Jeg vil ikke hale deg vekk fra haremet ditt der inne.
Hvis jenter i harem er noe, så er de tålmodige.
Skal vi?
Min første tur på en britisk pub ble da minneverdig.
Var det din første gang på britisk pub?
Uakseptabelt.
Så, Anna, hvorfor valgte du Oxford?
Jeg har en bibliotekfetisj.
Ok.
Jeg elsker å være omgitt av bøker.
Den beste lukten i verden er lukten av gamle bøker.
Da jeg var ti leste jeg alle Philip Pullman-romanene, og
historien om en ung jente
som haster gjennom denne magiske og gamle byen er noe jeg aldri glemmer,
og jeg bestemte meg for at jeg en dag, på et vis,
skulle sitte blant de støvete gamle bøkene og førsteutgavene.
Du planla å komme hit da du var ti?
Ti og trekvart, faktisk.
Greit. Flott.
Foreldrene sa jeg kan gjøre hva jeg vil,
så det slo meg ikke engang at jeg ikke burde prøve.
De må være så stolte.
De er enda stoltere over
at jeg har jobb som finansanalytiker
på Goldman Sachs etter dette.
Og hva...
Som en lekmann, hva gjør en analytiker?
Først og fremst research. Grave i selskaper og kontoer
og samle inn informasjon i rapporter for bedriftskunder.
Det høres veldig spennende ut.
Ikke alle har råd til en veteranbil på lærerlønn.
Morsomt. Jeg lurer på hva som skjedde med den ti år gamle drømmeren.
Hun fant en ny drøm.
Å tjene nok til ikke å tenke på penger.
Penger kan ikke løse alle problemer.
Det er faktisk noe bare rike folk sier.
Jeg har ikke noe sikkerhetsnett, så det er college, Oxford, Goldman, punktum.
- Du har planlagt alt. - Du må jo det, syns du ikke?
Hvis du vil leve bevisst.
Jeg tror at livet har en egen måte å avspore selv de beste planene på.
Virkelig?
Jeg mener også
at de beste delene av livet ofte er de mest rotete.
Hvordan kom du hit uten en plan?
La meg gjette.
Privatskole,
ekstralærere,
Eton, Oxford.
- Trengte jeg ekstralærer? - Jeg sa "ekstralærere".
Det er karaoke hele natten, så la oss synge!
Kan du gjøre det bedre?
Nesten sikker på at jeg kan gjøre det bedre enn det.
Synger du, professor Davenport?
Jeg var med i et band.
Bacteria Overflow.
Vi spilte to ganger, så det var en stor greie.
Her i hvert fall.
Så, blir jeg en groupie om jeg spanderer en drink?
Ja, det tror jeg.
To drinker på vei.
Det var ganske ille.
Hei. Takk.
Neste er Coldplays Yellow, sunget av
Jamie Davenport!
- Hva? - Hvor er du, Jamie?
Unnskyld Anna, hva har du gjort?
- Jeg booket den tredje spillejobben din. - De andre to var da jeg var 12.
- Er du Jamie? - Du har hatt masse tid til å øve.
Jeg var bassist.
Lykke til, da.
Hvor er du, Jamie?
Jamie!
- Seriøst, Anna. Vær så snill... - Jamie!
Jamie!
Ikke vær sjenert!
- Nei. - Har du hørt sangen før?
Å, jøss.
Hei. Jeg mener at du aldri bør angre på ting du gjør.
Burde bare angre på ting du ikke gjør.
Ja, men du må angre på den karaoken.
Det eneste jeg angrer på er at jeg ikke fulgte opp med Celine Dion.
Her er det tradisjon at du må spise etter karaoke.
Jeg skal nå introdusere deg for en ekte Oxford-institusjon.
Er det et elefantbein?
Vær så god.
Takk.
Stol på meg.
Det er godt.
Veldig godt.
Her, min venn.
Takk, Dimitri.
- Er veldig godt. - Vet det.
Ok, din tur.
Ja, mesteren i aksjon.
- Starter nå. - Klar?
Ja.
- Å nei. - Jeg trenger en serviett.
- Nei! - Jo, det gjør jeg.
Stå imot.
Det skal være grisete.
Kom igjen.
Mm-hmm.
- Så godt. - Det er godt, ikke sant?
Jeg hadde absolutt ikke dårlig karaoke og kebab
på Oxford-ønskelisten min,
men...
jeg hadde det veldig gøy.
Så, har du lyst til...
å komme opp for litt te og kake?
Jeg bør ikke det.
God natt, Anna.
Du har ydmyket deg selv, men nå må du gå videre.
Og vi har alle vært der.
- Har du? - Nei. Det er et uttrykk.
Jamie Davenport kan ha avvist deg,
men du vil ikke mangle oppmerksomhet i den der.
Var denne eller Ruth Bader Ginsburg.
- 60-tallets sexy Ruth Bader? - Nei.
Dette er perfekt.
Det er amerikansk. Det er mektig.
Det kommer til å imponere dem.
Takk. Og du ser flott ut som Dracula.
Dracula? Anthony Bridgerton. Ærlig talt.
Er det ikke en kostymefest?
Hei, Wonder Woman. Jeg må reddes fra den fyren.
Ikke typen din?
Jeg kom ikke hit for å prate om molekylærbiologi.
Vil du ha en drink? Om lord Bridgerton her sier ja.
Du har absolutt min tillatelse.
Jeg forstår ikke hvordan dette er Halloween.
Gjør noen en innsats dette landet?
Unnskyld meg.
Ikke deg. Du ser fantastisk rar ut.
Og du ser ut som menneskehetens horete frelser.
Du sa det, Anthony.
Det er greit om du gir meg en tur i ditt usynlige fly.
- Hva? - Et usynlig fly.
Wonder Woman har et usynlig fly.
Men du kan ikke se det. Det er et usynlig fly.
Akkurat.
Ja.
Vil du danse?
Selvfølgelig.
En stor feil er å lene seg for langt bakover i draget.
Ødelegger koordinasjonen,
og skjer hele tiden med de som har stor overkropp.
Jøss.
- Er løpet snart? - Nei!
Da hadde jeg ikke vært ute.
Du taper et løp med små marginer.
Går det bra?
Kom hit.
Jeg er sulten.
Hva ler du av?
Herregud. Mener du det?
Jeg spiser ikke det.
Det er som å ha diesel i en Rolls-Royce
i stedet for blyfri bensin.
- Du har rett. - Ja?
Vet ikke hva jeg tenkte på.
God natt.
- God natt, Dimitri. - God natt.
Wilde var en stor fan av Keats.
Han hatet at kjærlighetsbrevene hans ble solgt.
"At små og syke øyne Kan stirre og hovere"
Det var alt for i dag. Takk.
Må levere tilbake kostymet.
Jack the Ripper?
Nei. Anna, kommer du?
Anna, har du et øyeblikk?
Det er noe jeg vil vise deg.
Det er ganske spesielt.
Trodde du ikke jeg hadde vært på Bodleian? Nummer to på listen.
- Etter? - Fish and chips.
Men har du vært på biblioteket inne i biblioteket?
Velkommen til Duke Humfreys bibliotek.
Nei, de har alarm.
Hei, Laura.
- Jeg la den fram, Jamie. - Takk.
Se, den indre helligdommen.
- Det er Millay. - Mm-hmm.
Førsteutgave.
- Den lukter så godt. - Mm-hmm.
Jøss.
Jeg så deg på festen i går.
Jaså?
Jeg skulle si hei, men du dro.
Jeg fant ikke deg eller den dustete roeren du var med.
Vi dro sammen.
Du var jo så opptatt med Cecelia.
- Hvor mange ble trykket? - Rett hjem?
Nei.
Skjønner.
Kakene, da?
Nei.
- Vi dro til Dimitris. - Hva?
...de fleste vet ikke at det ble trykket 126 eksemplarer.
Dimitris er vårt sted.
Vårt?
Som i meg og deg?
Når ble denne trykket,
professor?
Det er...
19...
1917.
Ja.
1917.
- Takk, Laura. Må stikke. - Er en flott bok.
Hvor skal vi?
Bare... et sted.
Ditt sted?
Nei.
For langt unna.
Hvor lang tid tar det å lukke taket?
Takk for turen...
hjem.
Ikke for å være direkte, men dette er bare gøy, ikke sant?
Å ja.
- Gøy. - Gøy.
- Så gøy. - Så gøy.
Gøy er alt jeg har å gi, så nyt det mens det varer.
Kan jeg sette meg?
Så klart.
Morsomt. Vi er berømt for det,
men bare turister og bestemor drikker ettermiddagste.
Det ryktes at du og Jamie er sammen.
Jeg vil ikke si at vi er sammen. Vi har det bare gøy.
Ja, det er det han er god til.
Men, er du det?
Vi tenker på oss selv som moderne kvinner,
men det er vanskelig å ikke bli emosjonelt involvert.
Stol på meg, Anna.
Det er ikke verdt smerten.
Kos deg med teen.
Vi ble enige om at vi bare har det gøy.
Å, gøy, det er flott. Så gøy!
Du må slutte å si "gøy".
Men det er så gøy.
Fordi du skal dra, har du en sluttdato.
Nettopp. Det varer nok bare en måned eller to.
Gjett hvilken som ligner eksen min.
- Anna. - Å, nei.
Det ville vært et privilegium.
Se, de skal på ball. Jeg vil på ball.
PAPPA
Nei, er ikke...
UTSOLGT
750 år å feire, og du vil ikke dra?
- Jepp. - Du er kjedelig.
Nei, tro meg, ball er kjedelige.
Jeg tar deg med alle andre steder. Hvor som helst.
- Hvor som helst? - Ja.
Hva med huset ditt?
Det er kjempebra vinranker nå.
- Klart. - De er liksom...
Å, jøss.
VIL DU VÆRE MIN VALENTIN? MEN IKKE ST. VALENTIN
HAN BLE HALSHUGGET AV CLAUDIUS II GOTHICUS
Anna! Leser du for Goldman Sachs?
Mm-hmm.
Ikke bli distrahert.
Fremtiden din er for viktig.
Bånnski!
BÅTTUR
Det er andre også fra...
Jeg klarer ikke å slutte å glane på alt som en turist.
Det er bare så utrolig at Shelley, Tolkien og Wilde
alle vandret i disse hagene.
Vi har ikke dette hjemme. Denne... historien.
- Ja, men dere har andre ting. - Ja.
Baseball.
Veldig store biler.
Om du liker dette,
må du dra på en rundreise i Europa
før du drar.
En rundreise?
Ja, som Byron. Du må begynne i Paris.
- Bli full ved Seinen, så klart. - Så klart.
Så ville jeg dratt til Venezia og tilbrakt hele natten på en gondol.
Og så til Hellas og besøke Poseidons tempel.
Det ligger på en høyde over Egeerhavet.
Så ville jeg satt meg på en
flott strand for, som Tennyson sa:
å se "solnedgangen og kveldsstjernen".
Høres ut som om noen har en plan.
Ja, det tror jeg.
Og du må...
Du må dra til red light-distriktet i Amsterdam.
Er ikke en sånn jente.
Nei, det er en
kirke der.
Vår herre på loftet.
En skjult dør fører deg til denne helligdommen.
Det er så vakkert.
Tar pusten fra deg.
Vi kan dra sammen.
Sammen?
Jeg vet ikke, professor. Det høres alvorlig ut.
Jeg vil bare ha det gøy.
Jeg skal hjem til New York.
Ja, det skal du.
I stedet for en stor rundreise kan ta en liten omvisning.
På stedet mitt.
Stedet ditt?
Har du et sted?
Det har jeg.
Jøss.
Gud, etter så lenge trodde jeg du bodde i bilen.
Ikke døm. Jeg pakker ut enda.
Jeg flyttet ut av college for bare et år siden.
Tante etterlot meg huset.
Men hun er ikke død.
Hun gadd ikke å fullføre oppussingen
og flyttet til Kroatia.
Bygget du disse lekebilene?
De er modellbiler.
Men ja, da jeg var barn, med faren min. Og broren min, Eddie.
Det er ganske vanskelig.
Vi brukte flere dager på hver av dem. Vi tre.
Timer inn i natten.
Og da jeg ble eldre, begynte vi å jobbe med ekte biler.
Som Jaguaren?
Ja, den...
Det var det siste vi gjorde før Eddie døde.
- Herregud, beklager... - Det er morsomt.
Alle i familien din spiller en viss rolle, ikke sant?
Da han døde innså jeg at jeg ikke bare mistet
broren min.
Jeg mistet også måten jeg kommuniserte med faren min på.
Har dere snakket om det?
Nei, vi er engelske, Anna. Vi snakker ikke om følelser.
Akkurat.
Dette kan være første gang
jeg sier til noen at far og jeg ikke snakker.
- Hvordan døde han? - Omvisningen fortsetter!
Du har ikke sett soverommet ennå. Beste utsikten.
Vær forsiktig. Jeg har akkurat lagt teppene.
God morgen.
Skal du ut?
Ja, jeg glemte at jeg har en greie.
Styan har skjenket meg enda mer ansvar.
På en måte er jeg også et ansvar
som Styan har skjenket deg.
Beklager.
Maggie tekstet om båtløpet neste helg.
Blir du med oss?
Unnskyld, hva da?
Båtløpet neste helg.
Blir du med?
Nei, det kan jeg nok ikke.
Jeg blir veldig opptatt de neste ukene.
Jeg må fokusere på doktoravhandlingen min.
Ja. Så klart.
Jeg skal kle på meg.
Ja, flott. Takk.
Oxford!
Knus dem, Oxford!
BEKLAGER, ER PÅ BIBLIOTEKET IGJEN. HA DET GØY. DRIKK DEG FULL.
Kommer han?
Nei. Han studerer. Har ikke sett ham hele uken.
Hadde vært her om han kunne.
Avhandlingen er viktig. Jeg skjønner.
- Laura! Hei. - Hei! Bra oppmøte.
Ja, det virker som alle er her, unntatt Jamie.
Du må være lei av å se ham på biblioteket hver dag.
Har ikke sett ham på uker.
Jeg skal prøve å få meg en halvliter. Vil dere ha noe?
- Nei, det går bra. Takk. - Ok.
Det er nok en enkel misforståelse.
Jamie er ikke typen som ligger rundt.
Du vet han liker damer.
Du erklærte at du ville ha uforpliktende. Var dette du ba om.
Cecelia advarte meg.
Advarte som i: "Håper du har det bra" eller "Hold deg unna, ellers..."?
Å, det var det siste, ja.
Er hun her?
Ser du etter meg?
Hei, Ridley. Er ikke Cecelia med dere i dag?
Hun bestemte seg for å bli og jobbe litt.
Men å gå glipp av båtløpet? Hun bør utvises.
Damene vant med den nøyaktigheten jeg satset på. 152.
Jeg vant 500 pund nå.
- Herregud! - Jeg spanderer øl.
- Kom igjen. - Til baren!
Hva vil dere ha å spise?
Om han vil treffe andre, er det greit for meg.
- Klart. - Men jeg liker ikke løgner.
- Nei. - Nei.
Nei. Pokker ta ham. Slå inn døra hans.
- Jeg kan koden. - Bedre. Bare gå inn.
Ja!
Pokker ta dette.
- Pokker? - Ja.
Pokker ta dette!
Jamie?
Jeg skal hente kaffe.
Vil du ha en?
Du må være utslitt.
Herregud.
Nei. Anna, vent. Anna...
KJEMOTERAPI FORSIKTIG
- Hva? - Ha deg ut.
- Jamie, er... - Ha deg... ut!
Eddie hadde kreft.
De prøvde alt. Alle mulige behandlinger.
Alle kliniske forsøk.
Til slutt ville han bare at det skulle stoppe.
Fordi tiden han hadde vunnet var bare på sykehus med smerter.
Du lever ikke lenger. Du dør bare saktere.
Faren min
er så opptatt av å vinne
at han ikke forstår at ikke alle slåss til slutten.
Men det er noen ting du bare...
Du kan ikke slåss. Din egen kropp vender seg mot deg.
Det er bare...
Jeg forstår ikke hvordan du har taklet dette.
Jeg har hatt Cecelia,
som var Eddies kjæreste.
Og hun var med ham gjennom alt.
Vi er familie nå.
Hvordan takler moren din det?
Ikke bra, men hun er veldig sterk.
Får det ikke til å handle om seg selv, i motsetning til far.
Selv da Eddie var døende, gjorde han...
Han bare presset ham. Vi kranglet, og...
ting ble sagt.
Uansett,
nå er jeg i samme situasjon.
Det er arvelig.
Du så min siste behandling.
Kanskje det kjøper meg tid, kanskje ikke.
Men jeg vil uansett ikke ha flere behandlinger.
Og... faren min klarer ikke å respektere det valget.
Dette vil bli mitt siste måltid som dødsdømt.
Hva med deg?
Hvordan er dette morsomt?
Det er morsomt fordi
de to menneskene i denne byen som trengte et uformelt forhold
endte opp her.
Ikke kast bort den korte tiden din i Oxford på meg.
Jeg så hva som skjedde med Cecelia og Eddie.
Du må ikke oppleve det.
Vi skulle ha det gøy, og det har vi.
Massevis.
Men sykdommen min er ikke gøy, så det slutter her.
Med en kebab.
Bare fordi noe er midlertidig betyr ikke det at det ikke er viktig.
Jeg forstår ikke hva du gjennomgår,
men vet du ikke trenger å gjøre det alene.
Dette er en del av livets rot,
og som en irriterende smart mann fortalte meg en gang...
...dette er de beste delene.
Ingenting er forandret.
Fortsett å ha det gøy.
Ja.
Må fortsette å ha det gøy.
Nei!
DETTE SER GØY UT! UTSOLGT
- Professor Styan. - Mm-hmm?
Beklager, men du er i komiteen
for 50-årsjubileet og ballet, ikke sant?
Det er jeg.
Jeg er også klar over din forakt for alt...
Hva var det?
Glorete, teite og klasseløse kledd med stil?
Ja. Det høres ut som meg, ikke sant?
Men...
Jeg hadde bare noen spørsmål om den typen grep du tar...
Unnskyld meg!
Herregud! Skal vi dit alle sammen?
- Hei. - Mm-hmm?
Jeg er ved din side.
- Hallo, mor. - Hei, kjære.
Du ser flott ut.
Takk.
Jeg skal bli full og sette meg på et pariserhjul.
Jeg vil at dere skal møte min venn, Anna.
Ryktet sa at sønnen min datet en veldig pen jente fra USA.
Ja, jeg hørte det også, men lot ikke det stoppe meg.
Unnskyld meg. Har du et øyeblikk, lady Davenport?
Å ja, så klart.
Beklager, så kjedelig.
Jamie, hvis vi bare kan...
Så hva skal vi være, venner
eller elskere?
Ingen av delene.
Tom!
Det var et tredje valg.
Hei. Anna, du ser helt...
Er hun ikke vakker?
Synd at det trengs kjole og hæler for å bli sett.
Hva? Trodde du jeg så på Maggie sånn?
Kan du tro det? Nei, Maggie og jeg, vi er bare...
venner.
Best slik, kompis.
Ikke bli involvert eller såret.
Hei, Anna.
Kan jeg by på en drink?
Ja, gjerne det.
Moren min kom fra Argentina uten noe,
og faren min er en cubansk emigrant.
Nå tar datteren en master ved Oxford
og begynner snart på Goldman.
Du har sjekket godt.
Jamie snakker kanskje ikke med meg,
men han snakker med moren sin.
Jeg må være tydelig med deg, Anna.
Jeg vil ha best mulig medisinsk behandling for Jamie,
men han må kjempe.
Han snakker ikke med meg, så jeg kan ikke gi ham detaljene.
Jamie så hva som skjedde med Eddie,
så jeg... tror han vet om behandlingen.
Ikke alle. Kan han det?
Det han og Eddie har er utrolig sjeldent.
Jeg har snakket med folk,
gitt donasjoner og sponset forskning.
Jeg kan ikke forestille meg hvor vanskelig dette må være.
Jamie tror han vet best, men det...
gjør han ikke.
Han ser frisk ut, men det er han ikke.
Han må hjem til oss for mer behandling, og...
jeg forventer at du overtaler ham.
Jeg er glad har vi nådd denne enigheten.
Jamie sa at ord ble utvekslet da Edward døde.
Hva sa du til ham?
Våger du å dømme meg?
Har du sett noen du elsker mer enn deg selv dø?
Du vet ikke hvordan det er å miste et barn
og vite at du snart kan miste et til.
Hva har du gjort nå?
Har du meldt meg på for å synge med bandet?
Jeg snakket med faren din.
Mm-hmm?
Jamie, dere må fikse dette.
Anna, jeg vet at du har planlagt hele livet ditt.
Du trenger ikke å fikse mitt. Noen ting er bare ødelagt.
- Som vennen din, tror jeg... - Vil du ha en drink?
Det vil jeg.
Unnskyld meg.
Jeg pleide å elske fotball og jeg var flink til det også.
Hadde det ikke vært for homofobisk prating.
De kalte meg "Rævkjør'n som Beckham",
"Cristiano Ronald-åhh" og
Sabrina Queen Age-homse, ingenting med fotball å gjøre.
Du burde spille for det homofile fotballaget.
De gutta er flotte.
Det vil jeg gjerne.
Og etter en kamp, kanskje vi kan spise middag, se en film?
Meg?
Nei.
Nei, jeg bare...
Straks tilbake. Jeg skal bare...
Jeg har aldri blitt så fornærmet.
Etter ti minutter er han klar for giftemål.
Ser jeg ut som en fyr som er klar for forpliktelser?
Jeg aner ikke hvem i all verden du er.
Jeg er ikke så sikker selv.
Cecelia. Hei.
Jamie fortalte meg...
Det var som å se en bilulykke i sakte film.
Han var så modig, men det...
ødela meg fullstendig.
Og man kommer ikke over det.
Jeg går ut og flørter med noen av og til, men...
det er alt.
Jeg forblir nok singel for alltid.
- Hva er det, Tom? - Lurte på om jeg kan ta en...
Skal bare...
Ja, jeg skal bare ta...
Skal vi danse?
- Du vet jeg ikke kan danse... - Hva? Jeg hadde noe bra på gang.
Ja, men det er alt, er det ikke?
Fordi, du danser med tatoverte... Tony,
når kanskje du og jeg kunne, du vet...
Kan lære deg å sykle enhjuling.
- Tom, sjekker du meg opp? - Ja, det gjør jeg.
Noe på hjertet?
Jeg beklager.
- Mente ikke å være... - En kødd?
Det går bra.
Dere engelskmenn liker ikke å snakke om følelser.
Vil du danse?
Slik som det?
Nei.
Mye verre enn det.
Jeg elsker moren din.
Hun ga meg nummeret sitt og ba meg ringe for å skravle
som Maggie sa ikke er et spill med bokstaver, men en vennlig samtale.
Kan du åpne glidelåsen?
Ja, absolutt. Jeg føler meg bare...
Jamie!
Jamie! Jam...
Liker du de blomstene?
De er falske.
Er en hemmelighet.
På plussiden
ble jeg i hvert fall ikke en grønnsak før etter ballet.
Kan du eksistere uten ironi?
Nei.
Anna, det går bra. Det var overanstrengelse.
Jeg har det nok litt bedre enn deg.
Vi kan få tak i en sykepleier til å gi deg noe for bakrusen.
- Dette burde hjelpe. - Takk.
Jamie, du trenger noe litt sterkere.
Whisky?
Jeg har drukket mye Buckfast i det siste. Har du hørt om det?
Virkelig? Har du?
Kanskje litt av det med mescal i.
Jeg tror jeg tar en latte.
Professor Styan har bedt meg hjelpe igjen, beklager,
for å drøfte Tennysons Crossing the Bar,
et av de beste diktene om liv og død som noensinne er skrevet.
Og han sammenligner døden med å dra til sjøs.
Alt han ville i sine siste øyeblikk var å høre den milde lyden av bjellen
og så bli oppslukt av mørket.
Istedenfor å være redd for døden, omfavner han den.
Og jeg sier, hvorfor ikke?
Fordi det er slutten på alt.
Det er slutten på alt det du burde ha gjort.
Ja... men,
kanskje, Maggie, det ikke handler om tiden du tilbringer på jorden.
Men om hva du gjør.
Jeg håper jeg dør i en bar.
Ikke på en trist måte, men på en morsom måte.
Nei, men jeg... Kanskje jeg ler og faller av stolen.
Ikke fordi jeg har hatt for mye...
Jeg har drukket én drink, kanskje to.
Men en morsom drink med sugerør. Piña colada, noe sånt.
Kjæresten min er der. Han elsker det og kysser meg ømt på kinnet.
Nok til å si at vi liker hverandre.
På det tidspunktet driver jeg med filantropi
og jeg tror folk kan se det.
Blikket mitt sier jeg bryr meg.
Når jeg dør, er det et stort tap for veldedighetssektoren.
Folk er opprørt.
Du vet, en stor skjønnhet tapt i Oxford.
Men så dør jeg likevel, og det er riktig tidspunkt.
Men ja, i en bar.
Tennysons bar er laget av sand.
Anna!
Mamma, hva gjør du oppe?
Er ferdig med nattskiftet.
Det er overtid. Kan ikke si nei til det.
Fordi jeg er våken
kan jeg snakke med deg.
Du kommer snart tilbake!
Jeg vet det. Det har gått så fort.
Å nei, det har gått for lang tid.
Jeg møtte Stephen Delgados mor.
Hvordan har han det?
Han tjener sekssifret alt.
Anna, jeg har noe jeg må snakke med deg om.
Ja?
- Bursdagen din er neste helg. - Herregud. Jamie!
Hva blir det til? Skal vi drikke oss fulle ved Seinen,
svømme i Egeerhavet, eller begge deler?
Vi kan dra hvor som helst. Det hjertet ditt ønsker.
- Hvor som helst? - Ja.
- Gjøre hva som helst? - Ja.
Herregud, se på veien!
Du kan tørke av det selvgode smilet fra ansiktet ditt.
Senk farten, vi snur!
Herregud!
Anna, jeg har restaurert bilen én gang. Forsiktig.
Kom igjen, dette er så gøy!
Fokuser på veien.
Føler meg som Elizabeth Bennett på vei til Pemberley.
Tar henne en time å passere eiendommen.
Så plutselig, rundt et hjørne...
Herregud!
Vokste du opp her?
Ja.
Her?
- Ja. - Dette stedet?
Ja.
For et høl.
- Dere har kommet! - Hallo.
Anna, du blir vakrere hver gang jeg ser deg.
Fortsett slik, så blir vi uvenner.
- Hvordan går det? - Hun er i anglofil ekstase.
Hallo, kjære.
Faren din leser ferdig noe.
La meg vise deg hvor Elizabeth fengslet Mary.
- Nei? - Jo.
- Nei! - Jo.
Hvis han blir for høy på pæra,
minn ham på at forfaren sju generasjoner tilbake
var hofftoalettmester, noe som betyr at han tørket kongens rumpe.
Hei. Jeg lærte akkurat om din forfar sju generasjoner tilbake.
Hun forteller historien som om det er ille,
men lord Norris var mektig. Han hadde kongens øre.
Og ikke bare øret.
Kom, la meg vise deg tapetrommet. Vis vei, kjære.
Overraskelse!
- Nei, det er ikke sant. - Jo.
Overraskelse!
Jeg hater overraskelser.
Å, min feil. Jeg avlyser bursdagen og sender alle...
Skal vi...
- Akkurat. - Ja.
Overraskelse?
- Ja! - Ja!
Hei.
Til Anna!
Ja!
- Ja! - Charlie, du er faktisk ganske god.
Jeg var kaptein på krokketlaget mitt.
Vi tapte alle kampene våre.
Hvem er nestemann? Bursdagsjenta?
Ja!
Jeg har aldri spilt.
Bra at du har en liste over ting du aldri har gjort.
Jeg har den ikke lenger.
Fullførte du den?
Nei, jeg bare... tar hver dag som den kommer.
Jeg liker det.
- Greit, så... - Bøye meg framover?
Ja.
Herregud, få dere et rom.
Vi har et rom. Dronning Elizabeth sov i det.
Faktisk, i krokket,
er det veldig ille.
Jeg har en dårlig lærer.
Virkelig? Jøss, ok. Det var litt strengt. Neste?
Ja!
Er egentlig én flaske nok?
- Charlie. - Mm-hmm.
- Jeg henter en til. - Ok.
Straks tilbake.
- Beklager. Nei, du. - Etter deg.
- Jeg tar med denne opp. - Vi spiser Wellington.
Ja. Denne er for ute.
Jamie, kan vi snakke litt?
Må vi?
I dag?
Greit.
- Jeg henter kosten. - Nei. Luke vasker.
- Er ikke nødvendig. - Nei, sa jeg!
Kan du høre på meg?
For én gangs skyld.
Jeg snakket med Dr. Patel, og han sa at det er en ny medisin...
Ikke flere medisiner.
- Er ferdig med det. - Du må fortsette å kjempe!
Du skjønner det ikke!
Vil ikke bruke tiden jeg har igjen på et sykehus.
Jeg vil være i Oxford og gjøre det jeg elsker med de jeg elsker.
Jeg godtar det ikke.
Jeg kan ikke bare se deg...
Broren din prøvde i det minste.
Ja.
Edward gjorde aldri feil i dine øyne.
- Jeg favoriserte ikke. - Hva sa du?
Jeg husker det.
Jeg var opprørt.
Jeg sørget over sønnen min.
Broren min!
James.
Vær så snill.
Jeg prøver bare å holde deg i live.
Det er ikke ditt valg.
Jamie?
Hvordan går bursdagen?
Den kan fortsatt forbedres.
Eller bli verre.
Den evige optimist.
En fæl situasjon, er det ikke?
Det er det.
Kan bli mindre ille om atmosfæren mellom to visse personer ble bedre.
Herregud, jeg er enig. Tom og Maggie kysser altfor mye.
Det er urovekkende.
Du må gjøre som jeg vil, vet du. Er bursdagsmåneden min.
Måned?
Du er så amerikansk.
Ja.
Og som amerikaner,
kan jeg være direkte?
Jeg tipper du er i ferd med å bli det.
Døde Eddie her?
Ja, det gjorde han.
Du sa at Eddie spilte en rolle i livene deres.
Kan ikke minnet hans spille den rollen?
Du forstår ikke.
Selvsagt.
Jeg er ikke herfra.
Jeg går inn. Jeg må gjøre et par ting.
Kan jeg hjelpe deg?
Tok med en gave til deg.
Takk. Men det trengte du jo ikke.
Selvsagt.
Vi ses til middag.
STOPP OG TENK! LIVET ER KORT.
EN SKJØR DUGGDRÅPE PÅ SIN FARLIGE VEI - KEATS
Ok. Den neste er fra meg.
Du tuller!
Forutsigbart, men du kan aldri ha for mange par gode sko.
Jeg skal tenke på deg hver gang jeg bruker dem. Det blir ofte.
Planen er at du skal savne oss så mye at du kommer tilbake.
Har du vurdert
å ikke dra hjem?
College, Oxford, Goldman.
Det var alltid planen.
Ok, Vera Wang hadde tenkt å bli kunstløper.
Giorgio Armani er utdannet lege.
Og Victoria Beckham ville bli sanger.
Mjau!
Hvem er igjen? Tom!
- Visste ikke at vi skulle ha med gaver. - Det er en bursdag, Tom!
Du synger en sang i stedet. Kom igjen.
Greit.
Antonia fortalte meg at Jamie og Eddie
pleide å stjele farens håndlagde sko.
Tydeligvis...
visste William om det, men han var
stolt over at de likte stilen hans.
Ønsker jeg kjente Eddie.
Eddie ville ha likt deg.
Angrer du noen ganger?
Cecelia!
Spiller du? Trenger hjelp.
Ja. Jeg kommer.
Jeg kan aldri angre på det.
Hva skal vi spille? Å ja. Ok.
Ja.
Høyt!
Unnskyld meg.
Anna?
- Hvordan våger du? Au! - Jamie?
William?
Kom igjen! Jeg vet ikke...
Hva? Nei! Der!
Hei!
Jeg beklager.
Gikk glipp av gaveåpningen. Vi...
Vi bare...
Vi snakket sammen.
- Det førte til drikking. - Ja.
Vi gjorde den ferdig.
Ja. Se her.
Hvor er hjulene?
- Hvor er hjulene? - Jeg tror...
Jeg tror hjulene var din jobb.
Det kan du, ja.
Jeg elsker Taipei!
Nei.
- Aldri! - Jo.
Jeg tror deg ikke.
Jeg vil utbringe en skål.
Til Anna.
Gratulerer med dagen.
Takk for at du kombinerte Keats, biler og Eddie
for å redde denne kvelden.
Skål!
- Skål! - Skål!
Og...
til Jamie.
Min... sønn.
Gutten min.
Den jeg holder av...
i livet mitt.
Jeg...
Jeg ville... Jeg vil...
Jeg...
Jeg beklager.
- Ja! For Jamie. - For Jamie.
Skål. Nå vil jeg påta meg rollen som Annas vokter
og spørre deg, mester Davenport,
hva, sir, er dine intensjoner?
For la oss være ærlige, du lå rundt.
Jeg beklager. Moren din vet det. Forhåpentligvis.
- Selvsagt visste jeg det. - Ja.
Seriøst, mer knulling enn russen.
Knullet alt som kunne gå. Av og til mer enn det.
Men du har visst slått deg til ro.
Men jeg vil ha forsikringer om at
Anna vil ikke være alene om
seks måneders tid.
Beklager. Hva er morsomt?
Charlie, beklager å skuffe deg,
men hvis det er én ting som er helt sikkert,
så er det at jeg kommer til å forlate Anna.
Jeg har ett år til på medisinstudiet og leser for deg.
Det må gå an å kurere uhelbredelige sykdommer.
Kanskje litt sent for meg, men jeg setter pris på tanken.
Hei, hvor fortsetter festen?
Vi tar deg til sengs.
Du vil bare ha én ting, og fra nå av sier jeg nei, for jeg fortjener mer!
- Kom igjen. - Utrolig.
- Sov godt, Ceci. - Natta, kjære.
Ses i morgen tidlig.
Kanskje pappa og jeg skal ta en ny kikk på bilen,
om det er greit?
Nei.
Ikke?
Takk.
Jeg elsker deg også.
- Hvor var vi? - Akkurat. Du. Bilen!
Og ikke mer tull.
- Ikke mer tull. - Du var grunnen til...
Gratulerer med dagen, Anna!
Bare to uker til før du er tilbake, mi amor.
Ja.
Hva er galt?
Ok.
Han har gått.
Fortell meg alt.
Jeg vet ikke, mamma. Jeg...
Jeg vet ikke hvordan...
Jeg bare... Jeg...
Jeg vil ikke ha de tingene jeg trodde jeg ville ha.
Og jeg vet at jeg ikke har råd til å ta feil valg, men...
Jeg blir her.
Hva?
Hva? Nei! Hvorfor? Nei, Anna! Hvorfor kaster du bort fremtiden din slik?
Nei!
Jeg visste det.
- Gjorde du det? - Ja, selvsagt!
Fordi du er en drømmer, Anna!
Beklager, mamma. Jeg bare...
Jeg kan ikke dra.
Du vet aldri om et valg du tar
er rett eller galt før du gjør det.
Og selv da...
Det som betyr noe, er at...
det er du selv...
som må velge.
Jeg vil ikke skuffe deg.
Anna.
Jeg sa alltid at du kunne gjøre alt.
Og jeg mente ikke bare at du er i stand til alt mulig.
Jeg mente også at vi er her for deg
ansett hva du velger å gjøre.
Det er ikke perfekt, men vi...
Takk, mamma.
I morgen forteller jeg dem
at jeg ikke tar jobben.
Jeg er glad i deg.
Ha det.
Du blir ikke her.
- Jamie. - Nei, Anna.
Snakket du med Cecelia? Null fremtid her.
Fremtiden er ikke garantert noe sted, men du er her.
Vi var enige, ikke sant?
Ja, jeg vet det.
Gøy, men
vi er vel forbi det stadiet?
Du kan ikke bli, Anna. Får ikke lov.
- Du er latterlig. - Slutt å si hva jeg er!
Gud, du tror at du kan forme meg etter dine egne idealer,
men du kan ikke det.
Jeg vet det,
for jeg ville aldri latt deg ta en så jævla dum avgjørelse.
Hva gjør du?
Hvor skal du nå?
Det er en million rom i dette huset. Finner et annet soverom.
Ha det. Ja, selvsagt.
Lykke til borte i Amerika.
Ok, stort smil.
Det er en video.
- Det er flaut. - Nei, det er bra.
Hvor er Cecelia?
Ja.
Jeg har en date i kveld.
Dobbeldate med meg og Tom!
- Det vil jeg gjerne. - Bra.
Anna, skal vi ha en trippeldate?
Nei.
Enda ikke snakket med ham?
Galskap. Du kan ikke bare reise hjem til New York etter alt det.
Han sa han ikke vil at jeg skal bli.
Han er forelsket i deg og vet ikke hva han snakker om.
Halvt lys, halvt skygge La min ånd sove
De lærte ikke å elske De som aldri gråt.
Tennyson.
Har fulgt med. De gir ikke grader for ingenting her.
Greit. På tide å begynne å drikke. Hvem blir med på Pimm's?
Beklager, kan ikke. Skal se Oxford United.
En fotballkamp?
Det er en date. Vi sees senere.
Enhjuling til puben?
Nei. Kom igjen, Tom og Anna!
Ja!
Hei.
- Hallo, Laura. - Beklager.
En elev ba meg legge fram boken for dem. Greit?
Ja, så klart.
WALDEN - LIVET I SKOGEN
Den er annerledes å lese nå.
Jeg innså at
jeg tok helt feil.
Som du så høflig prøvde å si den første kvelden vi gikk ut,
det Thoreau mente med å leve bevisst
var ikke å planlegge alt, men...
men å være til stede i alle små øyeblikk.
Fordi en rekke øyeblikk er alt vi har.
Jeg vil at mine skal være med deg.
Uansett hvor mange det er.
Thoreau var mentalt syk da han skrev det.
Jeg har lært det, ja.
Anna, jeg vil dette mer enn alt.
Men dette er galskap.
Jeg...
Jeg er redd du vil angre.
Jeg mener at du aldri bør angre på det du gjør.
Du burde bare angre på ting du ikke gjør.
- Vil du at jeg skal synge? - Absolutt.
Du skylder meg Celine Dion.
Ja.
Jamie.
Jamie?
Jamie!
Jamie?
Jamie!
Å, helsike.
Herregud.
Hei. Jeg er her.
Det var jammen meg på tide!
Jeg beklager. Burde ikke...
Hvordan har han det?
Er ikke resultatet vi håpet på.
Han har alvorlig lungebetennelse.
Kreften har svekket immunforsvaret.
Dette er et bra tidspunkt for å drøfte videre behandling.
Nei. Det er opp til Jamie.
Tror han foretrekker å la naturen gå sin gang,
og det bør vi respektere.
Takk.
Nå som du har blitt, har du tid til å dra på rundreise.
Vi burde dra sammen.
Første stopp,
Amsterdam.
I hjertet av red light-distriktet.
Jeg er ikke en sånn gutt.
Der er en kirke der.
En skjult dør leder deg til en helligdom.
Det er så vakkert.
Det vil ta pusten fra deg.
EVIGHETEN BESTÅR AV ØYEBLIKK
Og til Paris.
Vi drikker oss fulle ved Seinen.
Vakkert, ikke sant?
Og Venezia.
Tilbringe en natt på en gondol.
Takk.
Vi ville dratt til Poseidons tempel.
Høyt oppe på en høyde.
Og svømme i Egeerhavet.
Og vi ville leve bevisst.
Og nyte livet fullt ut.
Uansett hvor rotete det blir.
Poesi kan læres,
men den burde faktisk leves.
Prøves, testes og være noe du engasjerer deg i.
Slipp den inn og
la den forandre livet ditt.
Siden dette er min første time...
vil jeg starte med å tilby dere en bestikkelse.
Tekst: Lars Erik Hauklien