Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
BASERAD PÅ EN SANN HISTORIA...
BROOKLYN FÖR 40 ÅR SEN
STÄNGT
ÖPPET
Hej, Joey. Vad har din nonna skickat dig att köpa i dag?
Två matbröd och ett dussin zeppole.
Våra zeppole är nybakade. De kommer alldeles strax.
Var snäll. Be rosenkransen.
Joey, ät inte upp alla innan du kommer hem.
Spela!
Jag älskar er nya bil, mr Romano. Det är en klassiker.
Tack, Joe.
- Hej, Joe. - Hej, Bruno.
Bruno. Du missade lite.
Sätt igång.
Mamma, jag har brödet.
Bravo, Joey.
Zeppole.
- Joey! - Ingen zeppole.
Gå härifrån.
Joey, vill du komma och se på när nonna gör såsen?
Vieni accà.
Guarda, aspetta.
Lukta.
- Hur vet du hur mycket du ska ta? - Man känner i hjärtat.
Du lägger i ditt hjärta.
Mangia.
- Det är perfekt, nonna. - Nej. Du är perfetto.
"Man åldras inte vid bordet."
Hallå där! Låt bli!
- Gillar du lasagnen? - Vem tog alla hörnbitar?
Vad hände med lasagnen?
- Kallar du det sås eller sky? - Sås.
Oj.
- Roberta! Herregud! - Ciao, Roberta!
Fotografia!
- Hej. - Jag beklagar din förlust, Joey.
Din mamma hade ett hjärta av guld.
Jag har gjort fyllda pastasnäckor med ricotta och spenat till senare.
Tack.
Skål för din mamma, Maria.
Hon var som min mamma.
- Men snäll. - Ja.
- Salute. - Salute.
Jag vet inte hur morgondagen ska se ut Bruno.
- Ge det tid. - Ja.
Det blir bättre med tiden.
- Blängde min fru på mig? - Ja. Det såg ut så.
Nu så.
- Jag lagade scungilli till dig. - Han gillar inte scungilli.
Håll tyst. Du har en högljudd mun.
Du måste ge din sorg mat. Det är enda vägen igenom den.
- Det är 18 vitlöksklyftor där i. - Tack.
- Jag kommer förbi i veckan. - Okej.
Jag vill att du tar de här och äter dem.
- Dina berömda cassate. - Här, varsågod.
- Utsökt. - Prego.
- Du var en av min mammas favoriter, Gia. - Tja, 26 år.
Hon var mer än en kund. Hon var en vän.
Jag vill bara säga tack för allt. Du gjorde den vackra peruken åt henne.
Vi förtjänar alla vår värdighet, särskilt i slutet.
Om du behöver nåt så vet du var jag finns.
Ja.
Okej.
- Ställ dem i kylen. - Ja.
Nästa söndag, middag.
- Det var ingen fråga. - Visst.
Okej.
Wow!
- Så vacker hon är, Bruno. - Tack vare dig.
Jag älskar att jobba på henne.
Som ni pratar om bilen tror jag att du hade gift dig med den om du kunde.
Okej. In med dig.
- Japp. Jag skulle gifta mig med bilen. - Jag hörde det där!
- Jag har många fina minnen av den. - Minns du min pappa med navkapslarna?
- Det suger att förlora dem. - Ja.
Jag ringer i morgon.
Ja.
- Mi disgusta! Var är oreganon? - Roberta, snälla.
- Kallar du det här italiensk mat? - Joe! Hon attackerar mig igen.
- Roberta, kom. - "Spagetti och köttbullar", säger han.
- Det är slamsor och ketchup! - Hallå!
Det här är bra grejer. Ser du?
- Kom igen, sluta. - Stick härifrån!
Il diavolo! Han försöker döda mig!
Jag vill döda dig.
- Kul att se dig. - Detsamma, Joe.
- Jag vet vad du tänker säga. - Sluta misshandla kocken?
- Misshandla? Misshandla kocken? - Ja.
Polisen griper dig för misshandel.
När min fot är bättre ska han få se på misshandel.
Min fot rätt upp i hans culo.
- Jag har en sak åt dig. - Vad då?
Hon ville försäkra sig om att jag gav dig det här.
Jag klarade det inte, Joey. Jag... Förlåt, jag...
Jag kunde inte förmå mig att gå på hennes begravning.
Jag vet. Du, det är okej. Det är okej.
I 60 år var hon min bästa vän.
Och du var hennes.
Man kan inte bara ta farväl av nån efter 60 år.
Det går bara inte.
Hon visste att jag älskade den här broschen.
Kom, vi sätter på dig den.
Var snäll nu.
Det är bra.
Det ser fint ut.
Vänta lite.
Jag glömde nästan.
Det är ett brev från din mamma.
Så fint.
Du kommer att veta när du är redo.
Då öppnar du det.
Tack.
"Man åldras inte vid bordet."
KOLLEKTIVTRAFIKMYNDIGHETEN
Där är han!
Legenden återvänder!
Från utsidan ser det ut som en batteriledning.
Det borde väl gå snabbt att fixa?
Försöker ni göra bussen sämre? Vad är det som händer?
Stämpla in snabbt. Chefen är på krigsstigen.
Skönt att inget har förändrats.
- Vad är det? Det doftar gott. - Jag tog med det till personalrummet.
Min nonnas polpette, eller så nära jag kan komma.
Tack för att ni kom förra veckan. Det var snällt.
Hur gammal man än är finns inget värre än att förlora sin mamma.
Hej, mr McClane. God morgon. Kul att se er.
Joe! Du var ledig så länge. Jag var rädd att du inte skulle komma tillbaka.
Det skulle aldrig hända. Det är skönt att vara tillbaka. Och...
Tack så mycket för att ni tänkte på mig med fruktkorgen.
- Varsågod. - Mandariner och sånt. Tack.
Självklart. Jag miste min katt förra året, så jag förstår sorgeprocessen.
Det var det minsta jag kunde göra.
Jag beklagar det med katten.
Rasten är slut.
Okej.
- Okej. - Tack än en gång.
Jag menade inte att du skulle laga middag åt oss.
Sluta. Jag älskar att ha er här.
Okej. Det här är min nonnas. Det är hemmagjord pasta.
Det är griskind i, pecorino-ost,
och San Marzano-kvisttomater i tomatsåsen.
- Jag är imponerad. - Sen när gillar du att laga mat?
Jag vet inte. Jag har gått igenom alla mammas och nonnas rätter,
de jag minns, och lagar dem en efter en.
Jag har kommit nära några gånger. Men min nonnas söndagssås...
Jag önskar att jag kom på hur den ska göras.
Buon appetito.
- Det ser utsökt ut. - Salute. Nu äter vi.
Du...
Joe, innan vi äter vill Bruno och jag prata med dig om en sak.
Hon är orolig. Jag hör det 50 gånger om dagen.
Sen din mamma gick bort oroar jag mig för din framtid.
Du tog hand om henne så länge, och det var så fint.
Nu måste du ta hand om dig själv.
Vad betyder det? Jag...
- Du kanske kan säga nåt. - Okej.
Vi är ju inte barn längre. Du behöver en plan.
- Ta din mammas försäkring. - Jag vill inte ens prata om den.
Jag förlorade henne och fick pengarna. Jag vill inte prata om det i kväll.
Jag vet Joe, men du hedrar henne genom att spendera dem.
Hitta nåt som gör dig lycklig eller nåt som får dig att känna henne.
Eller ta hand om din skuld. 200 000 dollar räcker långt.
- Okej. - Jag vet inte, det kanske är...
Det är kanske att köpa lite nya kläder eller möbler. Jag menar, fåtöljen där.
Marone, Bruno hade den innan vi gifte oss.
Vad är det för fel på fåtöljen? Perfekt att se Yankees matcher i.
Formad som en basebollhandske. 100 % skinn.
Kanske en hobby. Jag har en vän som har börjat dansa flamenco.
Lägg av med flamencon. Han ska inte dansa flamenco.
Volleyboll? Det gillar du.
Jag antar det. Menar du att spela volleyboll?
Jag bryr mig inte om vad, men du måste testa nåt nytt.
Om du fortsätter göra samma sak kommer samma sak att hända.
Jag vill inte att du sitter i den där fåtöljen när du är 60. Capisce?
- Capisce. - Förlåt att jag tjatar.
Jag oroar mig eftersom jag älskar dig.
- Jag vet. - Okej.
- Jag älskar dig. Tack. - Okej.
- Jag älskar dig också.
Och jag är väldigt hungrig, så nu äter vi.
- Kall griskind är hemskt. - Jag ser fram emot att ni ska smaka.
Hej, hur är det?
Bellissimo.
- Den här är fin. - Ja.
Min nonna brukade göra exakt samma sak med...
Tomaten är ju hjärtat i maträtten.
- Utan hjärta har den ingenting. - Så är det.
Ge mig tre såna här.
- Tre. Allt för dig. - Grazie.
- Prego. - Antonella, jag har blommorna.
- Bra. Så vackra de är. - Olivia?
Joe?
Jösses. Du är dig precis lik.
- Kom igen. Det här är ju galet. - Jag menar det.
Det har gått 30 år.
Du har inte förändrats alls. Du ser fantastisk ut.
- Känner du den här mannen? - Förlåt. Ja.
Här är min granne Antonella.
Joe och jag gick i skolan ihop innan vi flyttade till Staten Island.
Ja. Jag följde Olivia på skolbalen.
Ja, skolbalen.
Ja...
- Trevligt att träffas, Antonella. - Trevligt att träffa dig också. Tack.
- Du bor väl inte på ön? - Nej.
Nej, när jag var barn följde jag med mamma och nonna till marknaden här.
- Jag kunde inte fatta att den var kvar. - Ja.
- Stora saker klarar tidens tand. - Hon är advokat.
- Nej, det är jag inte. - Advokat?
Jag är inte det än. Jag har börjat studera igen.
Jag går första året på St. Johns juristprogram.
St. John's? Imponerande.
Ja.
- Det är aldrig för sent att börja om. - Ja.
- Vi har lite bråttom. - Ingen fara. Kul att se dig.
- Tack. - Antonella, trevligt att träffas.
- Tack. Trevligt att träffas. - Tack, Al.
- Vad var det där? - Det är en kort men lång historia.
"En kort men lång historia."
- Jag älskar den frasen. Den ska vi minnas. - Okej.
Olivia från high school. Är hon fortfarande snygg?
Snygg och gift.
- Vem är snygg? - Jag måste gå.
RESTAURANG TILL SALU I BEFINTLIGT SKICK
- Vill du ge kvarteret nåt att titta på? - Jag vill inte få bikiniränder.
Jag har nåt som jag vill berätta för er.
Jag åkte till Staten Island häromdagen och hittade en restaurang.
- Åker du och äter på Staten Island? - Det finns bra restauranger här.
Jag pratar inte om att äta på en restaurang.
Jag pratar om att köpa en restaurang.
- Köpa en restaurang? - Ja.
- På Staten Island? - Ja.
Vad snackar du om? Hur ska du köpa en restaurang?
Med pengarna efter min mamma.
- Är du galen? - Jag vet inte. Kanske det.
Men jag vill öppna en italiensk restaurang
och döpa den till Enoteca Maria. Jag vill döpa den efter min mamma.
Du vet inget om att driva restaurang.
Vad finns det att veta? Man lagar mat, och folk äter och blir glada.
- Ni sa att jag måste testa nåt. - Ja, skaffa nya möbler eller en flickvän.
Eller betala av huset. Inte starta ett företag du inte kan nåt om.
Jag blir inte yngre. Jag har inte mycket tid på mig att lösa det här.
Det här är vad jag vill göra. Jag kan inte förklara det.
Men det är vad jag behöver.
Jag kan inte med gott samvete låta dig lägga din mammas pengar
på en restaurang på Staten Island.
Jag tror inte att du förstår.
Jag har redan gjort det.
Jag är så glad att få visa er det här stället.
Det är fantastiskt. Okej. Titta.
Den här baren, titta vad häftig den är.
Kolla golvet. Schackrutigt, helt äkta. Det är inte överdrivet, bara fantastiskt.
Jag ska nog ta bort de här båsen. Jag behöver dem inte.
- Hur mycket lade du på det här? - Handpenningen var 175 000.
Jag har förstås fått ta ett lån.
Jag tänker jobba kvar på MTA för att betala räkningarna.
Och jag har så att jag klarar fem månader innan jag behöver sälja en enda portion.
Åh gud!
Kan ni inte bara försöka ha ett öppet sinne?
För om jag inte har er två, så har jag ingen alls.
Ta en rundtur med mig och dela min vision. Kan ni göra det?
Exponerat tegel som det här
är nåt som folk skulle döda för att ha nu för tiden.
Det finns en telefonkiosk här borta som är så cool och gammaldags.
Och kolla bleckplåten i taket. Skojar ni? Den är äkta.
Jag tänker att man kan riva de här väggarna och kanske ha ett valv.
Det skulle bli ett vackert öppet kök.
Jag vill att stället ska kännas mer som nåns hem än en restaurang.
Bara så att jag har förstått det här rätt: Du vill öppna en restaurang
med de fem rätterna du kan laga på ett ungefär.
Nej. Kanske nån rätt från min familj. Men vet ni vad som slog mig?
Så här var det: Jag gick igenom mammas och nonnas recept.
Jag tänkte: "Vad är det här? Varför letar jag så mycket?"
Och sen insåg jag att mat är kärlek.
Så länge jag har deras mat kommer jag att ha dem.
Jag vill att det här stället ska handla om mer än att servera nån middag.
Jag vill verkligen att det ska kännas som en familj här.
Okej, men Joe, din mamma och din nonna finns inte längre här.
Vem ska du hitta som kan laga mat som dem?
Nonnas. Andra italienska mor- och farmödrar.
Jag vill att de lagar sina släkters rätter, och jag vill dela dem med alla.
Jag älskar det.
Vad då? Jag gör det. Riktiga mor- och farmödrar!
- Joe, det är en underbar idé. - Tack.
- Vem vill inte äta sin mormors mat? - Okej, jag kan se tjusningen.
- Det är en bra idé. Du älskar den. - Nej, jag älskar den inte.
Jo, för om du inte älskar den har du ett kallt, dött hjärta.
Just det, Bruno. Sluta ha ett kallt, dött hjärta.
Ett sånt här jobb tar månader, okej? Väggarna, golvet, kaklet, elen...
För att inte tala om rör och brandskydd.
Vem ska göra det jobbet? Ska du anlita en nonna för det också?
Nej, jag har tur, för min bästa vän råkar vara entreprenör.
- Så jag har tur. - Nej.
- Jo, det har jag. - Nej!
Det här är nåt som jag aldrig skulle nämna,
men minns du att jag har varit snäll och lagat din pappas bil?
- Du nämner det nu. - Bara som en referens.
Jag kan laga bilar, och du behövde få en bil lagad.
Bilar kräver inga tillstånd. De måste inte följa byggregler eller fackliga regler.
Du är impulsiv. Du behöver kockar, en meny, en marknadsföringsplan.
Du behöver ett besiktningsgodkännande.
Du måste klara inspektioner. Du lyssnar inte ens!
Jag lyssnar. Jag måste klara inspektioner och ordna menyer.
Jag älskar dig. Du är många saker men inte en ansvarsfull företagare.
Jag vet. Så därför har jag dig.
Jag lovar att betala för allt ditt arbete så fort det här stället har kommit igång.
Och jag älskar att inreda.
Jag ser ett vinställ där borta.
Kladda på lite Benjamin Moore-färg, och kanske några familjefoton på väggarna.
Det är det jag menar. Hon har redan en vision.
- Det är spännande! - Du är ju helt galen.
Betyder det att du gör det?
- Ja, jag gör det. - Kom igen, det blir kul.
- Okej. - Man lever bara en gång.
- Rör mig inte så där. - Kom och titta på telefonkiosken.
Okej.
Joe, var är sopcontainern? Jag behöver den.
Jag behöver ett jobb som betalar. Kom igen.
Herregud...
Vad är det här?
- Kock? - Ja.
Jag kan ju knappt röra mig.
Vad pratar du om? Läkaren säger att du mår bra.
Vad fan vet han?
Jag måste ha stödstrumpor för att gå härifrån till toaletten.
Du är olycklig när du inte lagar mat. Det blir toppen.
- Jag är 73 år. Jag är färdig med lycka. - Ålder är ingen sjukdom, Roberta.
Den är inget botemedel heller.
- Jag kan inte göra det för dig. - Jag ber dig inte att göra det för mig.
Jag ber dig att göra det för dig själv och för min mamma.
- Va? - Må hon vila i frid.
Använder du katolska skuldkänslor mot mig?
- Jag har lärt mig det av mästarna. - Marone.
Jag säger inte ja. Men om jag sa ja,
vem mer skulle vara i köket och laga mat med mig?
Jag kan inte laga mat åt en hel restaurang ensam.
Lita på mig, är du snäll. Det här blir kul.
NONNAS SÖKES - STATEN ISLAND
Hej.
Folk i området pratar om din nya restaurang.
Ja, just det.
Jag tror inte vi har presenterat oss. Jag heter Joe.
Jag heter Al.
27 Hyatt Street. Det var min bästa väns, Dominic Spiritos, ställe.
Dop, nattvardsfirande, skolavslutningar, födelsedagar, bröllopsdagar...
Allt hölls hos Spirito.
Dominic var där i över 50 år innan han dog.
Jag beklagar din förlust.
Du slängde ut hans namn på gatan.
Vi jobbade med lokalen. Jag menade inte att vara respektlös.
Jag litar inte på folk som inte är härifrån.
Det här är inte Manhattan och definitivt inte Brooklyn.
Du är på ön nu, grabben. Fattar du?
Ja, jag fattar.
Gianni, vad ska jag berätta om i dag?
Jag steg upp. Jag gjorde frukost, och jag tog en tupplur. Det var skönt.
Och sen åt jag lunch, och nu är jag här med dig, min älskling.
Hallå?
Antonella, det är jag.
Har vi ett läkarbesök i dag?
För jag tänker inte gå om det inte är hos fotvårdsspecialisten.
Nej, det har vi inte. Men du har en jobbintervju.
Nej. Jag sa nej.
Gamla damer som ska försöka vara kockar. Det är löjligt. Löjligt.
- Det är en synd. - Hur är det en synd?
Och du sa att den där Joe var en stronzo.
Det sa jag inte. Han var en omogen idiot när vi var 17.
Du måste ge mig ett riktigt bra skäl till varför jag ska gå dit.
För att du sitter ensam här och har mer liv kvar att leva.
- Jag har din favoritsjal. - Jag åker inte.
Jag tog vätskedrivande för en timme sen. Det är bäst att toaletten funkar.
Tror du att jag inte har nån toalett? Kolla, vad bra du går.
Det borde bli en lätt dag. Allt är klart. Tack, hörni.
Ingen kommer.
Alla är här om 20 minuter. Sitt och slappna av. Du gör det jättebra.
- Den här Craig med listan... - Nej, det heter "Craigslist".
- Är han pålitlig, den där Craig? - Nej, det är inte "han", utan "den".
Det är ett ställe där folk lägger upp säljesannonser eller platsannonser.
- Som i tidningen. - Ja, men det är på nätet.
Det är på nätet, så alla överallt kan se det.
- Du borde ha annonserat i tidningen. - Okej.
Roberta, vet du hur min nonna gjorde sin söndagssås?
Den hade liksom en söt eftersmak.
Vet du exakt vilka ingredienser hon hade i den?
Joey, det är som att be en kvinna visa dig sina mundate.
Mundate? Vad tror du att jag är för en typ?
- Vad är ens mundate? - Det är bäst att inte fråga.
Jag skulle inte be att få se nåns mundate.
Men jag har grämt mig över
att jag aldrig bad dem skriva ner såna saker.
Jag vet inte exakt, och om jag visste exakt hade det inte varit din nonnas sås.
Det är hemligheten som gör den speciell.
Prova med socker. Du behöver mycket mer än du tror.
- Jag har haft i massor av socker. - Det finns olika sorter.
Du får fram den matiga smaken när du hittar sötman.
Okej, hör på. Jag har stickat hela halsduken medan jag har suttit här.
Jag hoppas att du gillar den.
- Till dig. - Så fin. Tack.
- Varsågod. Njut av den. - Tack.
- Den är varm och skön. - Jättefin.
Jag ringer färdtjänst. Jag ska spela poker klockan tre.
Ge mig 20 minuter. Lyssna på mig. Kan du sluta?
- Du fick tre timmar. - Nej.
Jag såg dig flytta lådor. Jag såg dig flytta flaskor.
Och nu kommer de andra hit...
- Ingen kommer! - De kommer.
- 45 minuter... - Jag är trött på att se...
Titta! Ni kom. Visst är det bra? Alla kom. Det här är toppen!
Lugna dig. Hon tvingade mig.
- Ibland behövs en liten knuff. - Hon knuffade mig bokstavligen.
Här, titta. Dina grejer. Jag hämtar dig efter skolan.
- Vad menar du? - Ha så kul.
Ha så kul.
- Tack för att du kom hit med henne. - Självklart. Jag gör allt för henne.
Förresten, det är en jättebra idé. Jag hoppas att den funkar.
Tack.
Då så.
Antonella, det här är Roberta, och hon är kock på Enoteca Maria.
Se.
"Se"?
- Så du är sicilianska? - Se. Jag är från Sicilien.
- Var kommer du ifrån? - Jag är från Bologna.
- Bologna. - Sì.
Jag spottar på Bologna!
- Jaså? - Se!
- Jag spottar på Sicilien, okej? - Våga inte spotta på Sicilien!
Toppen! Det här är ljuv musik i mina öron. Nej! Passion är bra.
- Du har en grande bocca! - Du är en puttana.
- Hej. Hur är det? - Va? Vad vill du?
Jag har nog kommit fel.
Nej, du är nog på exakt rätt plats. Ursäkta. Är du här för att bli kock?
- Ja. - Säg inte så!
Utmärkt. Vad heter du?
- Jag sa inte så. - Teresa.
Vilket vackert namn. Vill du sälla dig till de andra damerna?
- Jag har aldrig sett på maken. - Stick, kärring.
Teresa, kom hit till Antonella. Hon är från Bologna, hon är från Sicilien.
- Det här är Roberta. - Hej.
Var kommer du ifrån?
- Jag kommer faktiskt från Bronx. - Fint.
Ha bara kul och laga mat som om det vore åt era egna familjer.
Köket är ert.
Va?
- Behöver du vitlök? - Nej.
- Sluta. - Nej.
Så där.
Herregud.
Osten är perfekt krispig och ändå så kladdig på pizzan. Otroligt.
Grazie.
Roberta, oxsvansgrytan smälter i munnen.
- Ja. - Så underbar.
Jag pratar inte med dig. Jag pratar inte ens med dig.
Var kom du ifrån? Ramlade du ner från himlen?
Du har en härlig smak på vitlöken, men den är inuti biffen.
Var har du lärt dig det?
I klostret.
Klostret? Är du nunna?
- Och du med ditt språk. - Ett välsignat kall.
- Visst. - Jag är en före detta nunna.
Jag tjänade i många år i Helige Franciskus systraskaps kloster i Bronx.
Får jag fråga varför du gav dig av?
Jag älskade min fromhet men kände att det var dags för nåt nytt.
En väns son såg din annons i listan.
- Odågan Craigs. - Sluta.
Och jag kände att Gud talade till mig och sa åt mig att komma.
Han ger mig en ny chans.
Vem får jobbet, Joe?
Allihop. Det här är otroligt.
Vi har ett drömlag här. Kolla bara.
Skojar ni? Jag önskar att vi kunde öppna i dag.
Skål, salute.
Jag är så tacksam.
Jag har haft stort överseende, men du kommer för sent hela tiden.
Det här går inte längre. Det här är din sista varning.
Okej.
- Där är han. Han ligger illa till. - Han kommer direkt från rektorn.
Jag måste be er om en tjänst.
- Ja, visst. - Vad du än behöver.
Jag fick en varning igen. Jag kan inte förlora jobbet.
Kan ni täcka för mig hos Dan? För jag kommer att komma för sent ofta.
Varför då, Joey? Vad händer?
Kan ni bevara en hemlighet?
Fjorton...
BAY RIDGE RESTAURANGUTRUSTNING 10 450,34 DOLLAR
Få se nu.
HUR MAN UTÖKAR SITT BOLÅN
Nej! Har du utökat lånet på din mammas hus? Vad händer sen?
Enoteca Maria måste lyckas. Det är enda alternativet.
Jag hamnar i en svår sits, för du är skyldig mig pengar.
Du är min vän också. Jag behöver nån att prata med.
Du måste tänka igenom det. Om du släpper det här nu kan det gå jämnt upp.
Om du fortsätter och misslyckas kan du förlora allt.
Bruno, min magkänsla säger att det här kommer att löna sig.
Du är min bästa vän. Jag fortsätter om du gör det.
Jag uppskattar det. Vi har bra kockar och mat från hela Italien.
- Ordna bra desserter. - Ja. Vi passerade just det där stället.
Snacket stressar mig. Jag ska köpa en macka.
- Jag kan ta en med kött. - En med kött? Kom.
Jag tänker så här: Vi kan ha hemmagjorda desserter.
Va?
Lyssna bara, okej? Du är en fantastisk bagare. Dina bakverk är otroliga.
De gav mamma så mycket glädje. Jag ber dig att dela den.
Jag bakar bara för skojs skull.
Det här blir skoj. Det blir kul för dig och alla andra.
- Jag gillar hår. Det är mitt jobb. - Du har ett jobb och du är bra på det.
Men du har andra gåvor. Du får chansen att göra nåt du älskar.
Raring, det låter spännande, men jag kan inte. Jag är ledsen.
Jag hör dig inte ens för jag vet att det är rätt.
- Hjälper det om jag tigger? - Jäklar också.
- Är du okej? - Jäklar. Mina händer sviker mig.
Vissa dagar är värre. Jag vet inte hur länge jag klarar det här.
Jag visste inte att du hade problem. Är det nåt kroniskt? Vad tråkigt.
Var inte ledsen. Mitt liv har varit bra och precis som jag ville.
Du känner till historierna, och jag ångrar inget.
Och...
Jag känner mig okej.
Du förtjänar att känna dig bättre än okej. Du förtjänar att känna dig toppen.
Vår tid är begränsad, så jag accepterar ditt ja.
Vi ses i morgon på restaurangen. Svik mig inte. Tack.
Du är så manipulativ. Hoppas inte på för mycket.
Tack för tålamodet. Jättefin färg.
Gia, vem vill börja om i den här åldern?
Det här är min huvudrätt på menyn.
Vad är det? Det stinker.
Capuzzelle.
Kära Gud, rädda oss.
- Vilket djärvt val. - Hur kan du sätta det på en meny?
Är du galen?
Capuzzelle är från min släkts by. Capuzzelle är min identitet.
Byt identitet, då.
Jag är så glad att du kom.
Jag är här.
Det här är Gia. Hon är vår konditor.
- Och du känner förstås Roberta. - Ja.
- Det här är Teresa och Antonella. - Mina damer.
- Förkläde? - De är här borta.
Tack.
De studsar.
Det är ett förkläde, inte en aftonklänning.
Alla möjligheter är en möjlighet att se bra ut.
Hur bakar man med de där?
Åratals träning.
Oj.
- Var var vi? - Min capuzzelle.
Jaså, det är det som luktar. Jag trodde att det var jag.
Jag var inte säker.
- Nej. - Vad är capuzzelle?
Det är en enkel historia.
Min mamma kom från en by som var väldigt fattig.
Så de var tvungna att använda hela djuret.
Man fyller huvudet med smulor av bröd.
Brödsmulor.
Mi scusi.
Brödsmulor.
Lite allt möjligt. In i ugnen med min capuzzelle.
Hej då, raring.
Okej, fårhuvudet är i ugnen. Vi går vidare till såsen.
Min mammas sås.
Ja, din mammas sås, eller din nonnas sås,
eller gammelfaster Marys sås, bara det är din familjs sås.
Tack.
- Cannoli till efterrätt. - Bra.
Perfekt.
Gia, kan du köra mig en tjänst? Kan du smaka på alla?
Säg vilken som ska vara med på menyn? Du är domare.
Visst. Om de smakar hälften så gott som de doftar,
så blir det här svårt.
- Ja, men var ärlig. - Okej.
- Är det din nonnas? - Nej.
Jag testade lönnsirap, farinsocker... Jag testade honung.
Det finns ingen kombination som får det att smaka som min nonnas sås.
- Fortsätt försöka. - Ja.
Är det mandlar i den?
Sì, pesto alla trapanese.
Från Sicilien.
Alla är så goda. Hur ska man välja? De är perfekta.
Joe, vi kan växla såserna från vecka till vecka.
- Vilken bra idé. - Strålande.
Så gör vi. Få smaka på det du gjorde.
- Pesto alla trapanese, va? - Sì.
Mitt folk skapade Parmigiano Reggiano. Det är nåt att skryta om!
- Parmigiano Reggiano. - Just det.
Mitt folk skapade cannoli.
Cannoli? Är du galen? Det är ingenting.
- Vad menar du? - Ni fyllde nåt med kräm.
- Vad vet du? - Lägg av.
Du tror att du vet allt för att du är från Bologna!
- Lyssna på det här. - Ditt folk är elaka, fula och kalla.
Ditt folk är ohyfsade och vulgära.
- Okej. - Puttana.
Och spotta inte mer på mig för du kommer att betala för det.
Det ska jag säga dig. Gör nåt av den här.
Du... Va?
- Ja. - Vill du slåss?
Ja.
- Vad sägs om det här? - Jag ska kasta nåt på dig, ditt djur.
- Va? Hur vågar du? - Få se om...
Åh, jag är så rädd för dig.
Okej, varsågod. Här får du.
De kommer att bli skadade. Du måste stoppa dem.
- Låt dem slåss. - Så gör italienare.
Ta lite ruccola.
- Madre di Dio. - Gör det bara. Varsågod.
Puttana! Hur vågar du?
Nu tar jag dig.
Min capuzzelle!
Det är en överträdelse av brandskyddsreglerna.
Brandskyddssystemet var av. Tur att ingen blev skadad.
Ja. Ursäkta.
Oj, titta. Jag har nånstans jag måste vara.
Så om vi är klara skulle jag vilja gå, om det går bra.
Självklart. Jag vill ju inte ta upp din tid.
Okej, tack så mycket.
- Jag är ledsen. - Jag är också ledsen, Joey.
- Det var hennes fel. - Det var hennes fel.
Ni knäcker mig. Jag tror fortfarande på er.
Vi kanske kan lära oss av det här att inte slåss i köket?
Jag är sen till jobbet och måste rusa. Hej då. Älskar er.
Kan ni två inte bara erbjuda er att förlåta varandra?
Att förlåta är gudomligt.
Hon började.
Vito, Joe har stämplat in. Har du sett Joe?
Hur är det, mr McClane?
Han var här... för två timmar sen? Ja, för två timmar sen.
Jag tror han jobbar med underhåll med Luis i norra garaget.
Tack.
Luis, var är Joe?
Okej, tack.
Jag kallade dig idiot.
Omar, var är Joe?
Jag vet inte riktigt. Han hjälpte mig montera däck.
Han är nog tillbaka i huvuddepån med Vito nu.
- Du måste skämta! - Ja.
Vito, var fan är Joe?
Mr McClane, var har ni varit hela dagen?
Dags för lunch!
- Oj. - Hej.
Jag gillar inredningen.
Gillar du det?
Jag funderar på att sätta eld på det rummet så att rummen knyts ihop.
- Det blir för mycket. - Jaså?
Antonella skickade hit mig med det här kortet från lågprisbutiken.
Jag tror att det kan vara 20 dollar i det.
- Så trevligt. Titta. - Ja.
Roberta gav mig 10 dollar, så jag går nog med vinst.
- Vilken tur du har. - En italiensk blixt slog ner.
Jag hjälper dig att städa.
- Var är soppåsarna? - Där under.
Okej.
Tack.
- Jaså? Det är ju galet. Vad tog hon? - Smör.
Jag menar allvar. Såna där små smörpaket från fiket.
Jag förstår precis vad du pratar om. Min mamma gjorde exakt samma sak.
Antonellas kylskåp är fullt av dem.
Jag frågade hur mycket smör en person behöver.
Hur länge har du och Antonella varit grannar?
Gud, hur länge är det?
Min man och jag köpte grannhuset för åtta år sen.
Det var ett renoveringsobjekt, så vi renoverade.
Och hon klagade på oljudet varje dag.
Ni måste ha kommit förbi det, för ni verkar stå varandra nära.
Ja. Ja, hon...
När min man hade gått bort var hon fantastisk.
Hon lämnade mig inte ensam. Hon kom över och satt med mig
och lagade mat åt mig
och fick mig att duscha.
Det är en speciell sorts kärlek.
Olivia, jag är så ledsen. Jag hade ingen aning.
Sluta. Hur skulle du kunna veta det?
Hon säger att jag ska flytta vigselringen till andra handen, men...
Jag vet inte. Jag känner mig inte redo.
- Du vet? - Ja. Tro mig, jag förstår.
Jaså?
Min mamma lämnade ett brev åt mig, men jag har inte öppnat det än.
För det känns som att när jag väl öppnar det,
så blir det det sista hon nånsin säger till mig, så...
Joe...
Jag beklagar.
Det gör bara ont.
Sorg. Den har ingen tidslinje, så varför ska vi ha det?
Ja.
STATEN ISLAND-FÄRJAN
MILJÖ- OCH HÄLSOSKYDDSFÖRVALTNINGEN
Hej.
Stabilt, va?
Vi rev ut allt och byggde upp det från grunden. Varje träbit, varje stolpe.
- Ja. - I toppklass.
Okej. Är du ägaren?
Ja.
- Du blev underkänd. På två punkter. - Va?
Först och främst
var det en köksbrand som påverkade väggens hållfasthet och säkerhet.
Det är omöjligt. Det har inte brunnit.
Det var ett litet problem med ett fårhuvud, men...
- Va? - Och dessutom behöver du en ny ugn.
För det finns rester av koldioxid och kväve i den.
Det är enkelt. Jag kan åka och köpa en ny ugn direkt.
- Den kan strykas från listan. - Ugnen är specialtillverkad.
Du kan inte åka till en butik och lasta in den i bilen.
En positiv sak är att sprinklersystemet funkar bra. Så, du vet...
Ha en bra dag.
Ursäkta. Kan vi göra nåt annat för att kunna gå vidare?
- Jag måste öppna. - Du kan ansöka om en ny inspektion.
Bra. Vad pratar vi om då? När passar det för dig?
Senare i veckan eller nästa vecka?
Ursäkta.
Jag gillar honom. "Nästa vecka."
Snarare nästa år. Väntelistan är hur lång som helst.
Det dröjer innan du kan öppna.
Om du nånsin kan det.
Var det ett fårhuvud som brann?
Vad fan betyder det ens?
- Roberta med sin capuzzelle. - Varför sa du inget?
Jag trodde inte att det spelade nån roll. Det brann bara lite. Jag städade upp...
Ett fårhuvud brann och förstörde hållfastheten i väggarna jag byggde.
- Ja. - Och det är inte viktigt att berätta?
Okej. Bruno. Nu lugnar vi ner oss.
- Alla är upprörda. - Jag är lugn.
Okej. Bra.
Men hör på. Om du blir underkänd vid en inspektion är det kört.
Du har inget besiktningsgodkännande.
Du kan inte driva en restaurang utan en byggnad.
Jag hittar ett annat sätt att gå vidare.
Med vilka pengar? Du har inga pengar kvar!
Jag kan ta ett lån med min pension som säkerhet.
Joe, lyssna på dig själv.
Jag kan använda krediten på mina kort.
Du kastade dig in i det här utan att tänka igenom det. Nu sitter vi båda i klistret.
Du lär dig aldrig!
- Vad pratar du om? - Du har varit likadan sen vi var barn!
Du handlar först och tänker sen.
Jag försöker med den här restaurangen. Titta bara.
Nej, det här är ett skämt, Joe! Du har verkligen gjort din mamma stolt nu.
Jaså?
Stick härifrån.
Jag menade inte så.
Jag ska betala dig. Okej?
Jag vill att du går.
Visst.
Glöm det.
Glöm dig.
Tack för att du kom. Jag uppskattar verkligen din hjälp.
Tacka mig inte än. Jag vet inte om vi hittar nåt.
- Byggnadsnormer är inte min specialitet. - Något är bättre än inget.
Och det här är min enda chans. Så tack.
Ditt hus. Det var här du bodde med din mamma.
Ja. Eller, min mamma bodde där nere med min nonna.
Så jag bodde här uppe och tog hand om henne, men...
Ja, du vet. Det är fint. Jag börjar...
Jag kanske tar mig för och målar om eller nåt.
Jag funderar på lite nya möbler.
Gör dig inte av med den här fåtöljen. Den är toppen.
Jul. Din nonna lagade just den här soppan på julen.
Det stämmer. Du och din familj hälsade på.
Alla var inte snälla mot oss när vi flyttade hit,
men din mamma och din nonna var alltid det.
Ja. Det var lätt att vara snäll mot er.
Därför känner jag mig ännu taskigare när det gäller det jag gjorde på balen.
Det var en miljon år sen, eller hundra.
Jag är en idiot. Vet du vad jag gjorde?
Bruno och alla vi killar hade kommit överens om att vi skulle smyga ut.
Han hade sprit och föräldrafritt, och vi tappade bort tiden.
Jag försökte åka tillbaka, och...
Det var bara så struligt. Och när jag kom tillbaka...
Ingen Olivia.
Jag vill inte göra det pinsamt efter alla dessa år,
men jag vill säga att jag är ledsen.
- Det är jag. - Tack.
Jag uppskattar ursäkten.
- Salute. - Salute.
Den långa, komplicerade versionen är att vi saknar besiktningsgodkännande.
Kan du inte göra en ny ansökan?
Det har jag redan gjort, men...
Det kan ta flera veckor. Till och med ett år.
- Vi är kanske döda då. - Jag har försökt allt.
Olivia och jag letade efter kryphål men hittade inget.
Jag vill inte tillbaka till det jag gjorde.
Vad var det?
Inget.
Vad gör hon?
Har hon fått en stroke?
Santo Padre Pio.
Sannerligen säger jag er:
Be, så ska ni få. Sök, så ska ni bli funna.
Välsigna dessa kvinnor.
De bär generationer av sina familjer i hjärtat.
Och välsigna Joe, för han har en dröm.
Välsigna oss.
I Faderns, Sonens och den helige Andes namn.
Nu väntar vi.
Teresa? Vad exakt väntar vi på?
Ett mirakel.
Okej.
Hej, Joe.
- Du minns säkert Phil. - Ja, jag känner... Phil. Oj.
Phil?
Mr Scaravella, jag är ledsen för missförståndet.
Här är ert besiktningsgodkännande.
Om ni bara kan göra oss en tjänst och åtgärda väggen
och ersätta ugnen, så skulle vi uppskatta det.
Ursäkta besväret. Ha en bra dag, allihop.
Jag förstår inte.
Vi kollade inte hos Better Business Bureau. Det finns 53 klagomål mot Phil.
Man måste muta honom för att han ska göra en ny inspektion.
- Du kan inte bevisa det. - Jodå.
Hur vågar du?
- Stick härifrån! - Åtgärda väggen. Skaffa en ny ugn.
Jag ordnar det.
- Stick! - Gud förlåter dig.
- Jag sa ju det. En advokat! - Sluta!
Brava!
Tack.
- Vilka goda nyheter. - Brava!
- Var snäll. Be rosenkransen. - Okej. Be den för mig.
- Hej. - Hej. Varsågod.
- Du tog tid på dig. - Förlåt.
- Vill du komma in? - Visst.
Kom.
Stäng dörren. Det drar.
- Ja. - Nej, Joe.
Gå och sätt dig. Ni två måste prata.
Kom igen.
Din vän har med sig zeppole till dig.
Prata.
Jag håller mig utanför.
Du gjorde uppenbarligen en del misstag.
Och vad det gäller mig...
Jag kunde ha varit öppnare om fårhuvudet och branden som följde, så...
Det...
Det är inte som om du brände ner restaurangen jag byggde åt dig eller så.
Kanske
förstörde mitt rykte som entreprenör i hela staden.
Men jag kan väl erkänna att jag kanske
kommunicerade på ett hårt sätt.
Och det är nåt som jag jobbar på.
Vi har vårt godkännande, så det är...
Så roligt för dig.
- Jag önskar dig ett framgångsrikt liv. - Det är spännande.
Det är skönt att gå vidare med lojala vänner som är beredda att jobba och...
Berätta!
- Du skulle ju hålla dig utanför. - Om du inte berättar, så gör jag det.
Berätta vad? Vem ska berätta vad?
Han sålde sin pappas bil för att bygga din restaurang.
Om du håller dig utanför nu, hur ser det ut när du lägger dig i?
Det gjorde du inte. Gjorde du verkligen det?
Jag håller mig utanför.
Bruno, sålde du din pappas bil för att bygga min restaurang?
Det var det enda sättet. Renoveringen, att betala arbetarna...
- Det var enda sättet. - Jag skulle aldrig be dig om det.
Det vet jag. Det var därför jag bestämde det. Det var mitt beslut, okej?
Det var inte ditt.
Dessutom var det första gången på länge som jag såg dig lycklig.
Så för mig var det värt det.
Jag vet hur mycket den där bilen betydde för dig.
Tja...
Jag antar att du betyder mer.
Jag ska gottgöra dig. Jag lovar att ställa allt till rätta.
Det här blir en stor seger för oss alla.
Nästa gång ett fårhuvud börjar brinna, ring mig.
Med tanke på din personal så kommer det att hända igen.
- Capisce? - Capisce.
Jag menade inte att din mamma inte skulle vara stolt.
Du kan inte ta tillbaka det. Det var hemskt sagt. Det var hemskt.
Va?
Älskar dig, kompis.
Tack så mycket.
Du, Joe. Kan du komma ut? Vi har nåt att visa dig.
Ja, kom så går vi.
Gråt inte inför lastbilschauffören.
Då så, mina damer.
Om du inte ser kameran, så ser kameran inte dig.
Vänta lite. Roberta, flytta in.
- Le. - Ler!
- Bra. - Nu kör vi.
Le stort, allihop. Kom igen!
- Manicotti! - Kom igen!
Jag är tacksam att ni har gjort det här med mig.
Det är en spännande stund för oss alla.
I morgon är den stora dagen. Vi har våra menyer,
vi har vackra bord och vi har huset fullt av vin.
Men har vi några bordsbokningar? Nej.
Inte direkt.
Men alla har verkligen försökt sprida nyheten,
så jag förväntar mig att morgondagens stora premiär blir just det.
- Den kommer att bli stor. Eller hur? - Ja!
Det kommer att bli stressigt, så gör mig en tjänst.
Ta resten av dagen och gör det ni behöver göra.
Jag har en idé. Har alla tagit sin medicin i dag?
- Ja. - Se.
Okej. Följ mig. Jag har en överraskning åt er.
Okej. Tack. Det kommer att bli toppen.
- Jag gillar inte överraskningar. - Så spännande. Jag hjälper dig.
Jag tar menyn.
- Jag vill ha den. - Okej, kom.
- Du kan ta den. - Olivia gillar dig.
Hon är ju bara människa.
- Va? - Bara människa. Jag gillar henne också.
Men gör nåt åt det, då. Varför är du en stunad?
- Jag vet inte om hon är redo för det. - Det är ju inte upp till dig att avgöra.
- Vet du vad min nonna brukade säga? - Nej.
"Låt inte gamla smärtor stå i vägen för en ny, lycklig början."
Jag uppskattar dig.
Okej.
- Hur som helst, lägg in en stöt. - Så gulligt. Får jag be dig om en tjänst?
Okej.
Hej, Antonella.
Visst kan jag hämta dig.
På restaurangen. Om en timme, efter skolan.
Okej, vi ses där.
Kom in.
- Vems ställe är det här? - Det är mitt. Jag är frisör.
- Oj. - Ja, slå dig ner.
- Så det här är salongen? - Ja, sätt er.
Jag började här när jag var 16 och sopade golvet.
Sen jobbade jag i den här stolen, och sen alla stolar.
Jag jobbade och jobbade, och nu...
Nu äger jag stället.
Det är därför du alltid är så snygg.
Tack. Jag tycker att vi kvinnor förtjänar att känna oss vackra. Eller hur?
Skönhet. Vad är skönhet?
Det är en bra fråga.
Är det vårt hår? Är det våra ansikten eller våra kroppar?
- Ja. - Nej. Det är en känsla.
Skönhet är en känsla.
Man känner sig vacker när man blir sedd, när man känner sig hörd.
När man känner sig stark.
Då känner man sig vacker.
Vacker.
Så nu...
...ska vi hylla skönheten.
Så fint.
Det kittlar.
Du milde.
Herregud.
Så fantastiskt!
Glöm det, lägg av!
Försvinn!
Jättesnygg.
Antonella?
Det är Olivia. Är ni här?
Joe?
Va?
Har ni...
Har ni temakvällar nu?
Är det här en bal?
Smokingen.
Du glömde den här.
En handledsblomma? Ja.
- Tack. - Du är jättefin.
- Du är det. - Tack.
Titta. Vi är precis bredvid bålskålen. Håll utkik efter mrs Reynolds.
Jag tänkte att vi kunde göra det lite mer intressant.
Det är lite mindre rebelliskt nu när det är lagligt, men jag tar en.
Skål för den vackraste och roligaste tjejen på balen.
Och den enda tjejen på balen.
- Skål. - Skål.
- Oj. Ja, den är bra. - Ja.
Joe, det här är låten.
Får jag lov?
Det får du.
Det är trevligt att få den här dansen med dig.
Men du måste lova en sak.
Se mig inte som en superhjälte bara för att jag är bra på tryckare.
Jag är samma Joe som du alltid har känt.
Ja.
Det känns som en riktig bal.
- Nej, skåla inte. Gör det bara. - Limoncello!
Mer limoncello.
- Du kommer att få huvudvärk i morgon. - Du måste dricka lite vatten.
- Vatten! - Vatten!
- En sån här, sex såna här. - Drick vattnet.
Ta lite till. Så där. En till.
- Mer. - Okej. Så där, ja.
Titta på...
- Vad är det? - Är dina bröst riktiga?
- Herregud. - Ja.
- Allvarligt?
- Nej. - Inte?
Nej, det är de inte. Här, känn. Här.
Åh! De är som gummibjörnar!
- Fejkbröst. Jag gillar dem inte. - Nej.
Jag vet inte. Efter min dubbla mastektomi blev jag rätt fäst vid dem.
Åh gud.
Mi dispiace.
- Nej, var inte ledsen. - Jag är ledsen.
Var inte ledsen, det är inte jag.
De kommer att vara fasta för alltid.
- För alltid. - Du då?
- De är... - Nej!
- Vad då? - Inte dina bröst. Vad är din historia?
Ursäkta.
Jag har fyra barn och...
Tja, de...
De pratar inte med mig, och jag pratar inte med dem.
Varför inte?
Jag är en stark mamma
och uppfostrade dem till att bli starka, som min mamma med mig.
Jag skulle ha...
Jag skulle ha gjort det annorlunda.
Jag skulle ha älskat dem
annorlunda nu.
Jag förstår.
Det är okej.
Har du barn?
- Nej, jag har aldrig gift mig. - Jag är ledsen.
Var inte det. Jag älskar män. Det gör jag. Jag älskar alla möjliga sorters män.
Men för mig är tanken på en enda man under resten av ens liv, hela ens liv...
Det verkar bara så otroligt tråkigt.
Jag har aldrig haft problem med män, men kvinnor har jag haft problem med.
Kvinnor? Varför då?
Jag vet inte, det kanske beror på hur jag ser ut och hur jag är.
De var rädda att jag skulle stjäla deras man.
Men jag skulle aldrig stjäla en annan kvinnas man.
Om min Gianni levde, vilket han inte gör, Gud välsigne hans själ,
så skulle du inte vara min vän.
- Ser ni? - Har ni sett henne diska? Hon är så sexig.
Angela, jag hade betalat dig för att ta honom.
Jag hade betalat vad du än begärde.
Du förtjänade inte att behandlas så. Det var inte rätt.
För hon är som en bit varmt, sött italienskt bröd.
Grazie.
Du då?
Vem var ditt livs stora kärlek? Har du haft en sån?
Ja. Jag hade en sån en gång i tiden.
Vad hette han?
Isabella.
Ja, Isabella.
Vad hände?
Inget. Inget hände. Det var en synd. Jag lämnade klostret.
Och det var då...
Det är inte lätt att leva i en värld som inte godkänner det man är.
- Herregud. - Så hemskt!
Nej. Här. Skål för Isabella.
- För Isabella. - Isabella.
- För dig, vännen.
- För dig. - Tack allihop.
- För dig. - Och Teresa.
Välsigne dig, raring.
Och din familj, då, Antonella?
Min Gianni har varit borta i många år.
Men vi fick tre vackra barn. De bor över hela landet nu.
- Nio barnbarn. - Underbart.
Jag träffar dem inte så ofta.
Men jag är stolt över dem för de lever sina liv väl.
Och det gör mig väldigt lycklig.
Tack för i dag. Det här har väl varit toppen?
- Skål för att leva våra liv väl. - Verkligen.
- Ja. - Verkligen!
- Så bra. - Jag vill vara uppe hela natten.
- Jättesnyggt! - Wow!
- Grazie! - Kolla här. Så vackra ni är.
Grazie!
- Du kan tacka Gia för det här. - Det är inte målaren. Det är duken.
Jag blev full, men jag är inte bakfull, för jag drack vatten.
Smart!
ÖPPET
Joe, i kväll ska vi ge världen mat.
- Sì? - Se!
STÄNGT
Nu kör vi!
Premiärkväll och det blir oväder.
Ursäkta att vi är sena. Vädret är hemskt. Där är hon. Vår juridiska rådgivare.
Se på dig. Som att vara i high school igen.
- Du önskar att du var i high school. - Hej.
Herregud, Joe. Det är verkligen jättefint.
Ja.
- Du. Du har gjort det bra. Kom hit. - Det var inget. Du.
- Lycka till. - Oj.
Tack för att ni kom. Det är härligt att se er. Fint.
- Är middagsruschen över? - Över?
- Den har inte börjat än. - Det har gått lite trögt.
Hur trögt?
Ni är faktiskt våra första gäster för kvällen, så...
Joey, min bror och hans familj skulle komma,
men de är nog rädda att bli fast i ovädret. De är från Philadelphia, så...
Vet ni vad? Goda nyheter: Vi har två underbara gäster.
Vi ger dem en upplevelse de aldrig glömmer.
- Okej! - Ja!
- Skäm bort dem! - Jag visar er till ert bord.
Okej.
- Betyder det här att vi måste betala? - Absolut. Stort tack för att ni kom.
Mina damer, ni har överträffat er själva.
Det här är den bästa måltid jag ätit sen...
i går kväll.
Det här är den bästa italienska maten jag nånsin har ätit.
Ja, det...
Det börjar bli sent. Jag tror att vi ger oss.
Men jättebra jobbat. Det var toppen.
STÄNGT
SÖKER RESTAURANGRECENSION
MEDARBETARE PÅ THE NEW YORKER...
JAG VILL FÖLJA UPP... BÄSTA FOOD & WINE...
BÄSTE MR DURANT, JAG ÄLSKAR ERT PROGRAM
EN RECENSION SKULLE FÖRÄNDRA ALLT
BESÖK OSS - JOE SCARAVELLA SKICKA
Om du är i närheten...
Tack, faster Teresa.
Tack för att ni kom.
VI TAR INTE EMOT FÖRFRÅGNINGAR OM RECENSIONER
TACKAR NEJ - AVBÖJER VI ÄR UPPBOKADE - LYCKA TILL
MR SCARAVELLA, VI MÅSTE AVÖBJA ER BEGÄRAN. LYCKA TILL.
SISTA PÅMINNELSEN
Varsågoda. Här är nyheterna.
- Till dig. - Joe!
- Det är era lönecheckar. - Restaurangen har inte tjänat ett öre.
Det är galet.
Absolut inte. Varannan vecka får ni lön. Det har gått två veckor.
Ni jobbar inte gratis. Det är era pengar. Vi löser det.
- Joe... - Varför kommer ingen?
- Skäms på dig! - Varför gjorde du så?
Säger du åt folk att inte komma till min restaurang?
Det är inte bara jag. Hela grannskapet vill ha bort det stället.
Jag gillar inte att han inte är härifrån och utnyttjar er som gimmick.
Utnyttjar mig som gimmick? Han utnyttjar mig inte!
Han hyllar mig, din stunad.
- Kom igen. - Hur vågar du?
- Antonella... - Håll käften.
Antonella! Vieni accà.
Joe är en bra man.
Han försöker inte ta nåt. Han försöker ge nåt tillbaka.
God natt, Joe.
- God natt. - God natt, Joe.
- Vi ses.
- Ha en bra kväll. - God natt.
- Hur var det i skolan? - Bra.
Det är bra.
Så, hur illa är det?
Det är nog så gott som slut.
Jag har gjort allt jag kan komma på. Jag får ingen att komma hit.
Jag har ringt och mejlat kritiker två gånger om.
Jag kommer att få kontaktförbud mot från några av dem.
Så jag tänkte vänta, och kanske under morgondagen
får jag berätta för alla att vi inte kan hålla öppet längre.
Nej, det kan du inte säga.
Vänta lite. Om de inte kommer hit,
så kanske du borde... gå dit.
Ta med det till dem.
- Kanske det. - Kom igen.
Raring, det som du kommer att ångra i slutändan är inte misstagen du gjorde.
Du kan acceptera dem och gå vidare. Du kommer att ångra chanserna du inte tog,
och det här är din chans, Joe.
WHNY SHUTTER-TV, MAT I NY
Mr Durant?
- Hej. - Nej.
Jag vet att det är olämpligt att jag tränger mig på så här.
- Ursäkta. - Vem är du?
- Jag heter Joe Scaravella. - Du kan inte bara gå in. Vad är det här?
Jag kallar på vakterna.
Jag har öppnat en italiensk restaurang.
I stället för professionella kockar har jag anlitat nonnas för att laga maten.
Visst.
När folk är där vill jag att det ska kännas som när de var yngre
och personen som älskade dem mest lagade mat åt dem.
- Lagar mor- och farmödrar din mat? - Ja, italienska mor- och farmödrar.
- Är du galen eller nåt? - Lite, men inte på ett läskigt sätt.
Jag brinner för mat och vill dela den med er, om jag får.
- Nej, låt bli. - Får jag bara visa mina rätter?
Titta här. Strangolapreti.
Det är heirloom-tomater i. Det är spenat.
- Ricotta. - Jösses.
Burro fuso och salvia. Det är enkelt.
De är från olika platser i Italien, lagade av olika nonnas.
Och det finns cannoli till efterrätt.
Och allt är hemmagjort av nonnas, av mor- och farmödrar.
Okej.
- Enoteca Maria. - Ja, Enoteca Maria, efter min mamma.
- Staten Island. - Ja.
Tja, Joe...
Jag recenserar restauranger här på Manhattan.
Trestjärniga, tvåstjärniga, enstjärniga Michelinrestauranger här och utomlands.
Precis. Det är därför jag är här.
Om ni kan, skulle jag bli glad om ni kunde recensera Enoteca Maria i helgen.
Den här helgen...
Jag är uppbokad till januari.
Så nästa gång du bestämmer dig för att öppna en restaurang, kanske
du borde planera bättre.
Det kan jag erkänna.
Jag har ingen bra affärsplan för stället. Det har du rätt i.
Men jag har en bra plan för restaurangen.
För det är ingen restaurang.
Det handlar mer om familj och att uppleva familj.
Särskilt för de som kanske inte har nån familj längre.
De nonnas som lagar maten är fantastiska kockar.
Jag ber er inte att göra oss en tjänst.
Jag vill bara att ni ska komma och uppleva restaurangen och ge den en chans.
Den är riktigt speciell.
- Svara. - Oroa dig inte.
Svara.
Direkt till röstbrevlådan igen.
Jag hoppas att Joe är okej.
Att han inte har ramlat och skadat sig. Han ligger kanske på gatan.
Joe är inte skadad. Han dyker bara inte upp.
Jag förstår vad du säger. Och jag gillar det inte.
- Joe kommer att komma! - Jaså?
Vad var det jag sa?
Ingen bryr sig om oss, om vår matlagning, om våra historier...
Ingen bryr sig.
Vi är kasserade gamla reliker. Fattar ni?
- Det är vad vi är. - Tala för dig själv, kvinna.
- Det är inte sant. - Vi har haft öppet i över en månad.
Vem har kommit hit förutom vänner och familj? Vi är oviktiga.
Obetydliga.
Och vi kommer inte att bli hågkomna för nåt.
Okej. Ser du dörren? Slå inte igen den för hårt när du går.
För jag är nåt här! Det här betyder nåt för mig!
Jag är inte kasserad, och jag känner mig inte kasserad som du känner dig!
- Börja inte med mig. Det räcker. - Stick! Vi behöver inte dig!
Silenzio! Snälla! Jag skäms för er.
Vi ger inte upp. Vi går inte härifrån. Vi är intelligenta, starka kvinnor.
Vi är vackra kvinnor med italienskt blod i våra själar.
Vi har gått igenom för mycket tillsammans. Jag tänker inte låta det sluta i vrede.
Bra sagt.
Grazie.
Okej.
- Okej. - Okej, Bologna, kom igen.
Hej.
- Joe! - Hur är det?
Hej, Joe!
- Hej. - Hej.
Okej, vad det än är, så kommer det att bli bra.
Vad snällt sagt.
Jag önskar att jag hade bättre nyheter, för ni har varit fantastiska.
Verkligen. Och ni förtjänar att få hålla igång det här.
Vi kan nog slå fast att ingen ville att det här skulle funka mer än jag ville det.
Inte bara för mig själv, utan för min mamma.
Men också för er alla. För att ni är så speciella och betyder så mycket för mig.
Men...
Sanningen är att vi inte kommer att kunna hålla öppet.
Och jag säger tack och att jag är ledsen.
Du... Du gjorde ditt bästa. Och vi är väldigt stolta över dig.
- Bra jobbat. - Vi gjorde alla vårt bästa, Joe.
Din mamma hade varit stolt.
- Tack. - Det skulle hon.
Ja.
Vet ni vad? Nu är vi ju alla som en familj.
Om det är det enda vi får ut av det här,
tycker jag att vi har vunnit. Så tack.
Tack.
- Ja. - "Familjen man väljer."
Det är vi.
Vi har ett problem. Det är mycket mat i köket.
Det vore synd att kasta bort den.
Då gör vi inte det.
Vi kan väl bjuda in familj, vänner och alla vi känner
och ordna en sjujäkla söndagsmiddag?
- Ja! - Bra idé.
- Ja, en fest. - Eller hur?
- Ja! - Med limoncello!
- Nej! - Nej!
- Min vapendragare dök upp. Kul att se dig. - Kul att se dig.
- Det här är Olivia. Här är MTA-killarna. - Vito. Trevligt att träffas.
- Sätt er var ni vill, okej? - Vi gör det här i familjestil.
- Säg hej till kusin Tammy. Kusin Tammy! - Hej! Vad roligt att träffas!
- Så fin du är. Kul att se dig. - Tack. Det här är jättefint.
- Fint. Kul att se dig. - Grattis.
Så fort jag har sålt stället betalar jag tillbaka vartenda öre.
Sluta. Kvällen handlar om dig. Det där spelar ingen roll.
Ja. Kom igen, vi är stolta över dig.
- Kan du visa var de ska sitta? - Jag är utsvulten. Kom.
Du kom! Tack för det.
- Vad fin du är. - Joey.
Kul att se dig. Kul att du är här.
- Hej. - Hej.
Jag hörde om beslutet i går kväll. Jag beklagar.
Jag är också affärsman, och jag önskar ingen det, så...
En hyllning. Det hör till husets historia, så vi behöll det.
- Det är vackert. Tack. - Tja...
Jag... Den här är till dig. Jag ska gå.
Nej, sätt dig. Ta lite mat, öppna den här.
Jag kommer och dricker ett glas med dig. Kom, sätt dig och ät.
Det är mycket folk där ute som väntar på att få uppleva era hjärtan. Beredda?
- Ja! - Kom igen!
- Redo! - Okej.
Det räcker.
Vad mycket salt.
- Här kommer det. - Häll i.
Det ser så gott ut. Utsökt!
Smaka den här.
Okej.
Så gott. Herregud.
Herregud.
Skicka vidare.
- Våra nonnas skulle vara stolta. - Skål för våra nonnas.
För våra nonnas.
Ursäkta mig. Kan ni komma hit ett ögonblick?
Vad har vi gjort?
Okej.
Ja!
Bra jobbat.
JOEY, JAG ÖNSKAR ATT JAG HADE KUNNAT GE DIG MER.
HÄLSNINGAR, MAMMA
KYCKLING TETRAZZINI
KRABBKAKOR
SPENAT- OCH OSTGRATÄNG
SÖNDAGSSÅS
RESTAURANG TILL SALU
- Vad är det? - Tja...
Ursäkta att jag störde, och tack för er tid.
Tack.
När min redaktör, Edward Durant, bad mig recensera Enoteca Maria,
en ny italiensk restaurang på 27 Hyatt Street, Staten Island i New York,
ville jag se vad det här med att anlita äkta nonnas
i stället för kockar handlade om.
Men snart upptäckte jag
att den här pittoreska, vackert designade lilla restaurangen,
med varm och inbjudande inredning, bjuder på mycket mer än bara utsökt mat.
Den bjuder på familj.
Det är ju toppen!
Du klarade det.
- Vi klarade det. - "Vackert designad", va?
Den bjuder på kultur och historia.
Snyggt, Joey!
Den bjuder på flera generationers traditioner och historier.
Så om du bara vill ha god mat ska du inte gå till Enoteca Maria.
Men om du vill ha fantastisk mat som inte bara fyller magen,
utan även lyfter din själ, så ska du springa, inte gå
till en vrå fylld av familj,
där du kan låta den som älskade dig mest av allt laga mat åt dig igen.
Och du ska definitivt beställa capuzzelle.
Hallå?
- Sadie? - Ja, det är Sadie.
Det är mamma.
- Mamma? - Ja.
- Hej. Är allt som det ska? - Ja.
ENOTECA MARIA - DÄR MAN BJUDER PÅ FAMILJ
Alla var skeptiska utom jag.
Jag sa att jag skulle designa stället, och titta nu.
- Det står "vackert designad". - Får jag låna dig en stund?
Okej, vi laddar om här. Är allt bra?
- Fantastiskt. - Juristen?
- Titta. Det här har du skapat. - Vi gjorde det.
Vi måste anlita en till servitör, för jag har slutprov.
Blommor igen? Ta ledigt en dag. Låt henne sakna dig.
- Hur går det? - Det kunde inte gå bättre, tesoro.
- Vad händer? - Jag står vid det här i en yllekofta!
Jag är ledsen för fårhuvudet, men det säljer.
- Hon gör det jättebra. - Jag jobbar här.
Jag kommer strax. Jag ska ta lite luft.
- Ha det bra, Joe. - Ja. Jag är stolt över er.
ÖPPET
ENOTECA MARIA HAR HÅLLIT ÖPPET I ÖVER 15 ÅR.
DEN LIGGER FORTFARANDE PÅ STATEN ISLAND I NEW YORK.
NU FÖR TIDEN JOBBAR NONNAS FRÅN HELA VÄRLDEN DÄR.
BRUNO BESÖKER FORTFARANDE RESTAURANGEN.
JOE TVINGAR HONOM INTE LÄNGRE ATT BETALA.
SÅ RING I FÖRVÄG OCH BOKA BORD.
DE KOMMER ATT BEHANDLA DIG SOM EN I FAMILJEN.
OCH FÖR DE AV ER SOM VÅGAR...
...SÅ FINNS CAPUZZELLE FORTFARANDE PÅ MENYN.
LYCKA TILL DEN BÄSTA MATEN VI HAR ÄTIT
Undertexter: Susanne Sparv
TILL MARGARET OCH AMIL MACCIE