Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Quin fred. He de fer pipí. Ai, mare.
Torno de seguida.
Pareu, sisplau.
Deixa estar ta germana. Pareu, sisplau.
No sabeu el que us espera a tots tres.
Un segon.
Hola, necessita res?
Puc parlar un momentet amb els seus fills?
D'acord.
Nens, tinc la impressió
que la vostra mare fa tot el que pot per tenir-vos contents.
I us volia dir que us hauríeu de portar més bé amb ella, d'acord?
Perquè, un dia o altre, morirà.
Bon Nadal.
No em mireu així.
L'Scrooge és cèlebre per la seva mala lluna.
Que no tinc dret a un petit rampell?
I per què no hi ha pel·lis de Nadal sobre mares?
En puc dir un grapat sobre homes:
Vacances de Nadal,
Que bonic que és viure, Soc en Claus, Sol a casa, Elf,
aquesta, aquella, aquest paio, aquell paio, ell, ells.
Coi, si l'Steve Martin és un heroi només perquè passa uns dies
intentant tornar a casa a Millor sol que mal acompanyat.
I per a la seva preciosa dona, què?
Sí, la dona que ha estat cuidant els nens,
cuinant i netejant.
Uns 89 segons en pantalla.
Cal fer una pel·li sobre les veritables heroïnes del Nadal: les mares.
UN DIA ABANS
Ho tenia tot a punt per al Nadal, les meves festes favorites.
Ho havia planejat tot des de l'1 de gener
i ara mirava el meu programa favorit, el de la Zazzy Tims.
No marxeu perquè, després de la pausa,
tindrem amb nosaltres el xef Emeril Lagasse.
Ens ensenyarà a cuinar un bon capó de Nadal
amb un toc de picant.
Pam!
I recordeu: queda poc per al concurs de mares nadalenques de Zazzy Tims
i demà és l'últim dia per nominar la vostra mare nadalenca
i guanyar un viatge a Burbank amb totes les despeses pagades
per assistir al programa.
Una oportunitat per demostrar a la mama com n'és, d'especial.
Nomineu-la abans no sigui massa tard.
INSTRUCCIONS MANSIÓ
No em cal.
- Hola, reina. - Hola.
Encara no has començat?
Reina, trigaré tres quarts, màxim una hora, a muntar-la.
A en Ben i la Lucy els encantarà.
Jo hi veig moltes peces. Ànim!
Surto a fer encàrrecs. Necessites res?
No, gràcies. No corris.
Per cert, els nens no t'han dit res del concurs de la Zazzy, oi?
Perquè jo els he enviat missatges sobre el tema.
N'estic segura.
Un concurs?
El concurs de mares nadalenques.
Els fills t'han de nominar.
És tot un procés.
Els has demanat que et nominin?
No els ho puc demanar.
Seria fer trampa.
Vull que vulguin nominar-me.
En fi, tant és. Només és un concurs de no res.
De debò que, per a mi, no té gens d'importància.
Ja ho veig.
T'ho veig a la cara.
Els ho puc tornar a enviar.
Per què no.
CHANNING ¿Vas rebre els meus missatges
amb l'enllaç al concurs de MARES de la Zazzy Tims?
UN NADAL DIVERTIT
La Channing és la gran.
Ella, el marit, en Doug, i els bessons, la Lucy i en Ben,
viuen a unes hores en cotxe, a Austin.
Em fa molt feliç tenir-la tan a prop.
Ja és tota una dona, però jo encara li compro cada any
les seves galetes pfeffernüsse.
Hola?
Li encanten les pfeffernüsse.
- Hola! - Mama?
- L'arbre de Nadal! - Papa?
- Com mola. - Ring-ring.
No ha llençat ni un adorn des que érem petits.
- Aquest és per a mi. - No toqueu els regals.
- Mama? - Soc aquí!
- Hola, mama. Bon Nadal. - Hola!
Àvia Claire!
Veniu aquí. Us he trobat molt a faltar.
- Ja deia jo que sentia veus. Patufeta. - Hola, papa.
- Així. - Hola, guapo.
Hola, preciosa.
- Com estàs? - M'alegro de veure't.
Si em permets, vaig cap a dalt.
- T'ajudo amb les maletes? - No cal.
- Sobretot amb la gran. - No. Nick, ja puc. Sisplau.
Nois.
Per casualitat coneixeu un programa que es diu Vine a ballar?
Ens encanta.
M'és igual.
- Som-hi. - Quin descans.
No sabia què fer amb totes aquestes entrades
que em cremen a la butxaca
per anar a veure la gira de Vine a ballar demà a Houston.
I hi anirem tots!
Ja està. Ho tens tot?
- Moltes gràcies. - De res.
Tu mateix.
I tant.
Per cert, heu trobat en Barnaby?
Qui és en Barnaby?
En Barnaby és un elf
que s'amaga en algun lloc interior o exterior d'aquesta casa.
I, quan és de nit, se'n torna volant al pol Nord
per explicar-li al Pare Noel qui s'ha portat malament i qui bé.
Ja sabem com funciona, mama.
També tenim un elf, a casa.
Es diu Pete Esmunyedís.
Pete Esmunyedís?
Que esgarrifós.
Sí, Esmunyedís és esgarrifós.
Vinga, doncs. Correu!
- Va, a veure si és a baix. - S'ha amagat molt bé. Afanyeu-vos.
- On és en Barnaby? - Són una monada.
Sí que ho són.
M'alegro molt de veure't.
Sí.
Que cremo. Vigila.
RECEPTES PER A SUPERDONES
I com estàs?
Bé, vaig fent.
Tens gana?
- No, hem fet un mos... - Mira, pastanagues.
- Així. - Gràcies.
Ho vull saber tot.
La meva princesa, carregada de responsabilitats.
Vaig una mica de bòlit, ara. Entre el...
Resulta que, com més grans es fan els fills,
més costa tenir una opinió informada de les seves vides.
Genial.
No, no ho és.
És la meva primera novel·la de misteri.
Costa Déu i ajuda trobar una bona trama...
Segur que te'n sortiràs.
Ets llestíssima.
Alguna cosa se t'acudirà.
Per cert, em vaig trobar la Julie Sager
i em va dir que no havies escrit a la seva filla, l'Alyssa.
- És... - Ja ho sé.
El que em demanaves no tenia cap sentit.
L'Alyssa escriu sobre la borsa i jo escric novel·les.
Són coses totalment diferents.
Entesos.
¿Li pots enviar un d'aquells...
exemplars gratuïts?
Se'n diu galerades. I són pels crítics.
I com saps que ella no ho és?
Perquè no ho és.
Les espelmes.
Ja veuràs quina olor que fan.
Mama.
És la fragància del capvespre.
La Zazzy Tims... Saps qui és, oi?
En va fer un reportatge. En diuen espelmes monocromes.
Són pura sofisticació.
N'hi regalaré una a la Jeanne Wang-Wasserman,
la veïna.
Segur que li encantarà, mama.
Gràcies.
- És l'oncle Sammy! - Ha arribat!
- Ha arribat l'oncle Sammy! - Ha arribat l'oncle Sammy!
- Li farem una sorpresa quan entri. - És l'oncle Sammy!
En Sammy és el petitó.
Viu a Portland amb la seva enamorada, la Mae-Bell,
a qui per fi coneixerem.
No vinc.
Com? Per què?
U, vull anar a Los Angeles a veure la meva família.
Els veus constantment.
I, dos, crec que hauríem de tallar.
Entesos.
I tres?
Ja sé que no t'ho esperaves.
No m'ho puc creure.
Vam fer l'amor ahir.
No veig què hi té a veure.
I hem fet l'amor aquest matí.
Som joves, Sammy. És el que toca.
Però estic enamorat de tu, Mae-Bell.
I tu també em sembles un tio fantàstic,
però vull alguna cosa més.
Què més pots voler?
No tens feina.
Sí que tinc feina.
Ets monitor de colònies.
Durant tres mesos l'any. I els altres nou?
Mae-Bell, escolta'm.
Ets enrotllada i divertida, i no m'imagino la vida sense tu.
Sisplau, t'ho prego.
No m'ho facis.
Benvingut, oncle Sammy. Si vols menjar...
La Mae-Bell m'ha deixat.
Soc una ombra del que era.
- Necessito un rotllet de canyella. - Em sap greu.
Carinyo.
Escolta'm.
Ets meravellós i fantàstic en tots els sentits.
I, si la Mae-Bell no se n'adona, pitjor per a ella.
Això no ho saps. És un món molt competitiu.
Hi ha moltes opcions on triar.
Exacte. Hi ha opcions. Has de sortir i conèixer gent.
Tenen un gust diferent.
Apunta't a ceràmica.
Què hi has canviat?
Torna a fer receptes de la Zazzy.
Podries fer un viatge organitzat per a solters.
- Mama. - Això,
o apuntar-se a la universitat, obrir un compte d'estalvis...
Dedica't un temps a tu mateix, Sammy.
- Ha arribat la Taylor. - La Taylor!
Ja és aquí.
La Taylor és la del mig.
Cada any dels últims deu
ha portat una dona diferent per Nadal,
i cada any fem com si fos la primera perquè l'estimem i som una família.
A veure, família. Un segon.
Us vull presentar algú que és molt especial per a mi.
La millor DJ i la més bonica de tot Minneapolis:
la meva nòvia, la DJ Xandall.
- Que bonic. - Fantàstic.
Em podeu dir DJ Xandall, Xandalet o...
- Sí. - ...simplement Donna.
Què us deia? És la millor.
Benvinguda a Texas!
- Hola! - Ei!
Us he trobat a faltar.
- Com va? - Encantada de coneixe-us.
M'han parlat molt de tu, Channing.
T'he enyorat.
Claire, anem a saludar-los.
Hola, Jeanne.
La Jeanne Wang-Wasserman, la meva veïna increïblement perfecta.
Una d'aquestes persones que et fan sentir que sempre et quedes curta.
Bon Nadal!
Te'n recordes, dels meus fills?
L'Astrid, l'Elizabeth, en Marcus,
en Gar i la seva estimada, la Diane.
I tant. Hola.
M'alegro molt de veure-us.
Bon Nadal, Jeff.
Nick.
Bon Nadal.
Sí que és un bon Nadal.
Veig que m'heu fet cas i heu prescindit dels ninots inflables enguany.
Crec que parlo en nom de tot el veïnat quan dic que us estem molt agraïts
que hagueu decidit no posar-ne enguany.
De fet, encara ho estem acabant de decidir,
així que...
Bé, us deixem perquè pugueu anar a sopar.
- Adeu. - Salut.
- Adeu. - Adeu.
- Salut. - Salut.
Fins aviat!
Salut!
Sammy, Doug, aneu a buscar els ninots i la bomba d'aire. Ara.
- Marxa atlètica? - Va.
Preciós.
Bàrbars.
- Hola, Sra. Clauster. - Hola, Donna.
Ja tenim els ninots.
Taylor, enretira els peus, sisplau.
Acabo de netejar la taula.
No sabia que la taula de la mama era una relíquia familiar.
Pam!
Eh...
M'ha dit la Channing que t'has aficionat a la fotografia.
El que li vaig dir és que m'havia comprat una càmera antiga
en un mercat de segona mà, però...
Com mola. Així és com es comença.
Pobre Doug.
És fill únic.
No té defenses naturals contra els meus fills.
A veure si n'acaba generant.
Ara per ara, però, no veig com.
No sé si t'ho ha dit, però jo també soc...
Era un entusiasta de la foto.
No, mai ha mencionat que eres un entusiasta de la foto.
De debò? Que curiós.
Si mai volguessis... En fi.
Si vols que en parlem,
- ja saps on soc. - Sí.
¿T'he explicat mai...
que una vegada em vaig enrotllar amb un noi a l'insti i...?
Vaig a servir-me una altra copa de vi urgentment.
Sí.
Perdó.
Ets un entusiasta?
Sí, sí.
- Que fort. És la Taylor? - Sí!
- No ha canviat gens. - És veritat.
- En Sammy. - No el reconeixia amb les ulleres.
- Sí. - I aquesta?
És una amiga de la Taylor, una estudiant d'intercanvi.
La Mia.
Ja.
Ei, Mae-Bell, et trobo a faltar.
Ei! Pots portar cerveses i Doritos?
Perdona, Sammy. Era pel meu amic Matt.
Mama.
La Donna és vegana. M'he oblidat de dir-t'ho.
Taylor, hi ha filet per sopar.
Qualsevol cosa que facis li anirà bé,
mentre sigui vegana. Saps?
Perdoneu.
Mama, tenim pfeffernüsse?
Sí, esclar que sí.
Són a...
Un segon.
- I aquesta? - La Kate. Molt maca.
I ella?
Isabelle, crec que es deia.
I aquesta?
La Patricia. Molt maca, també.
I aquesta?
La Rebecca.
- Que guapa. - Sí.
Mals genolls, deia la Taylor.
Però segur que tu els tens preciosos.
Sí, a veure... són normals.
Pfeffernüsse!
I aquesta és...
L'Erin.
- Amant de les conspiracions. - Gràcies.
Sí! Genial.
Gràcies.
- I qui no ho és? Bé, òbviament... - Molt bé.
...la Taylor, que hi va trencar.
En Doug.
- Hola, reina. - Hola!
Saps on és la manxa per avivar el foc?
Al cistell gran, darrere la cadira.
Genial.
Mi-te-la.
A veure.
- Ei, Doug. - Ei, Nick.
Heu arreglat la tele.
Què hi passa, aquí dalt?
Mireu res, darrerament?
Jo no miro la tele, només documentals.
Només hi fan porqueria. Però m'encanta el documental de Lyndon Johnson.
Són divuit hores.
- Ei, nois! - Ei!
Mi-te'ls! Caram!
- Soparem aviat. Vint minuts. - Vine cap aquí.
- Vint minuts? - Ostres, mama!
- D'acord, deu. - És una eternitat.
Sammy, toca'ns alguna cançó nadalenca mentre esperem. Alguna cosa alegre.
- Sí, Sammy. - Això s'ha d'animar.
- Vinga, va. - Canta.
Veieu com va bé, aprendre a tocar un instrument?
- I tant. - Mireu com ens alegra. És una joia.
- Preparats? - Sí! Som-hi!
- Vinga! - Endavant!
A sopar!
Ei! A sopar! Som-hi, nois.
Que, si no, la mama s'enfada.
- Molt bona. - Bona, fill.
- Vinga, nois. - Vinga, Samster, burro l'últim.
No la voleu sentir sencera?
Vull fer un brindis.
Un brindis?
Claire.
Mama, seu pel brindis. Agafa una copa.
De debò?
Vine, mama. Seu al meu costat.
- Però només un minut. - Molt bé.
- Tothom està servit? - Sí.
- Nens, amb aigua. - Has rebut els meus missatges?
- Llestos? - Moltes gràcies, Doug.
Claire, reina.
D'allò de la Zazzy.
- Com? - Claire.
- Suposo que sí. - Reina, que m'escoltes?
Llesta?
M'agradaria fer un brindis en honor a una persona molt especial.
Algú que considero l'ànima de tot aquest enrenou
i que crec que encarna l'autèntic esperit nadalenc.
Algú que, a parer meu...
- On va? - ...manté viu l'esperit de Nadal.
Algú entregat als altres desinteressadament.
Per què te'n vas?
Hi ha qui diu que és una mena de sant
i jo hi estic d'acord perquè...
és el Pare Noel!
El Pare Noel!
- Bon Nadal a tothom! - Papa! Què carai fas?
Bon Nadal!
- D'on has tret el vestit? - Com mola!
- Salut! - Així.
- Per Sant Nicolau! - Per Sant Nicolau!
- Sant Nicolau! Molt bé! - Salut!
Pel Pare Noel! Bon Nadal!
Ho sento, però com és que Sant Nick s'emporta tota la glòria?
Els elfs fan les joguines al taller i els rens tiren el trineu.
I ningú parla del que fa la Sra. Noel.
Li he dit que era un entusiasta.
Vaig néixer als anys 30 o què?
És com si ja no sabés tenir una conversa normal amb ella.
És una noia molt enrotllada que intimida.
A vegades penso que no li caic bé.
No és tan enrotllada.
Saps qui no ha demanat el formatge pel regal de la mama?
No!
No és fiable.
I el formatge?
No el tenim.
El llegat de George Washington.
Una sèrie de 40 hores de duració sobre els misteris del pare fundador.
Tenia les dents de fusta?
Produït als Estats Units, és...
Com has pogut?
No, amb ell no.
És tot un detall que hagi comprat les entrades,
però no m'ho va consultar.
Els moviments que fan els ballarins no són gaire adequats per als nens.
Hi ha molta acció pelviana.
Sí.
Li dic que no hi volem anar?
No sé si li vull dir això.
A fer nones.
I amunt...
- Ai, mare! Doug, estàs bé? - Estic bé.
Esmunyedís no és esgarrifós.
En absolut.
Barnaby ho és molt més.
Sembla el nom d'un assassí en sèrie.
Barnaby.
Em dic Barnaby i et mataré.
Em dic Barnaby.
- Se m'ha arronsat el melic. - Barnaby!
FAUVISME UN MOVIMENT
"Viu cada instant amb joia i curiositat.
La vida és massa curta per no brillar." Zazzy
CONCURS DE MARES NOMINACIONS TANCADES
L'únic que de debò volia per Nadal...
i ni tan sols m'ho he pogut regalar.
NIT DE NADAL
NO T'EMBOLIQUIS AMB GARLANDES
Nick, estàs despert?
Nick.
Estàs despert?
Hola, carinyo. Estàs despert. No n'estava segura.
Sí.
Ja és dia 24!
T'ho pots creure?
A veure.
Tot bé?
No.
Estic de morros.
S'ha acabat el termini per participar en el concurs de la Zazzy.
Puf. Adeu.
Ho sento, reina.
No t'ho prenguis a pit. Són així.
Ja els coneixes.
Em feia molta il·lusió.
M'ho mereixia.
Ja ho sé, reina.
Saps què? T'hi porto jo.
D'acord? T'hi porto jo.
Et portaré a algun lloc on no haguem anat mai.
Com Florència, a Itàlia. Què et sembla?
Que tendre.
Però no m'ha fet sentir millor.
Saps on podríem anar, si no? A Boston, on ens vam conèixer.
Podem anar a l'estadi de beisbol. No hi has anat mai.
No dic a veure un partit. Hi fan concerts.
Els Doobie Brothers tocaran allà a l'estiu.
- Fins després. - Ep.
Espereu.
Hem de sortir de casa abans de les dotze per arribar a temps a l'espectacle.
Rebut.
- Bon dia. - Ei.
T'agrada el jersei?
- Em queda bé? - Sí.
En què treballes?
En la novel·la
que estic escrivint
i que cobro per fer.
Caram, no et deixen descansar?
Segur que la gent dels llibres sap que és Nadal.
Càson.
El detallet.
Hola, Jeanne.
Bon dia, Claire.
Bona vigília de Nadal.
Bona vigília de Nadal a tu.
Estava fent un volt i he pensat que podria passar
a portar-te un detallet.
Gràcies, Jeanne. Jo també tinc un detallet per a tu.
- Tu primera. - No, tu primera.
Tu primera, insisteixo.
- Hola, Jeanne. - Hola, Channing.
És una...
Espelma monocroma.
En diuen així.
Oi que és bonica? Olora-la.
Així. Respira el capvespre.
Que agradable. I quin munt de blens.
Ara em toca obrir el teu detallet.
Espera, no.
M'acabo d'adonar...
que no és per a tu.
Hi posa el meu nom.
Sí, tinc dues amigues que es diuen Jeanne i és per a l'altra.
Mama, m'acabes d'ensenyar...
Si no et sap greu, passaré més tard per casa teva
a portar-te el teu detallet.
D'acord.
- Molt bé, fins després. Adeu. - Salut!
- Salut!
Pels pèls.
Què ha passat? Sí que li tens un regal.
M'has fet ficar-hi el nas.
És una espelma d'un sol ble.
No li puc regalar una espelma d'un ble
si la seva en tenia tres. És lògic.
- Mama, no passa res. - No.
- Vesteix-te. Anem al centre comercial. - El dia 24?
I l'espectacle?
Els bessons ja frisen.
Serà ràpid.
Vinga. Serà...
Divertit.
Bon dia.
- Benvingudes a Crate & Barrel. - Hola.
Teniu espelmes amb més de tres blens?
Més de tres? N'hi ha d'haver més?
Sí, esclar.
Les espelmes són allà, a tocar del popurri...
Perdó.
- Bon cop. - Perdó!
Hem d'estrènyer aquests cargols de tres mil·límetres
I acoblar l'abraçadora
- als ullets... - Ja ho intento.
...volanderes, reblons i espaiadors,
normals i hexagonals. No té cap secret.
- Llis i pla. - Sí.
Llavors, ajustarem el panell de gelosia.
I ja heu instal·lat els tretze pilars.
L'enhorabona.
En els 27 passos següents...
Hola, dormilega.
Com estàs? Tot bé?
- No ho sé. Estic mig adormida. - Ja.
On és tothom?
La Channing i ta mare, de compres. En Nick, al garatge.
I en Sammy i la DJ Xandall han anat a jugar a tenis.
I jo preparo
- el meu famós cruixent de nous pacanes. - Que estrany.
Si no hi juguen, a tenis.
Tinc curiositat.
Quan vas saber que et volies dedicar a la perruqueria?
- En quin moment et vas adonar...? - Ostres, no t'ho creuràs.
He de sortir perquè he de fer la meditació matinal
i les salutacions al sol, però després seguim.
- Fins després. - I tant.
Així.
- Hola, nois. - Arribem a temps?
- Gràcies per venir. - De res.
- Bon Nadal. - Hola, cap.
- Mireu. - A veure.
T'ho pots creure?
Tot el dia.
Tot el dia que ho intento.
Set mil milions de peces.
Ens hi posem.
Necessito la peça BP01.
BP01.
És de bojos.
Què és això? Per què n'hi ha tantes?
- El manual no està bé. - Sisplau...
- Posem-hi els adhesius. - I això què soluciona?
- I aquest tobogan? - Connecta les habitacions.
- I n'hi ha un a la piscina. - Sí.
Hola, amor.
Hola. Com va?
- Bé. - I els nens?
Estan bé?
Fan coses de nens i passen l'estona.
- Molt bé. - I jo estic tranquil,
preparant el cruixent
i espifiant-la amb ta germana com de costum.
Ma mare em fa parar boja i acabem d'arribar.
No ho podré aguantar gaire més.
Crec que hi he de parlar.
Depèn de mi trencar el cicle.
Em fa por, però ho he de fer.
- Adeu. - Adeu, amor.
Quan el gat no hi és, les rates ballen.
- Te'n recordes? - No.
- Anem a dins. - D'acord.
Mira aquest.
- Que bufó. - Fa molt de riure.
Estic cansada.
- Anirem a dalt. - Sí.
Molt bé.
Està preciosa.
Sí.
Quan l'hi diràs, a la Donna?
No ho sé. Encara no sé com li diré.
Ei.
Escolta.
Fa temps que vull parlar amb tu.
De què?
En Doug i jo pensem que...
De fet, soc jo. Penso que l'any vinent podríem fer una altra cosa.
Què vols dir?
Una altra cosa? No t'entenc.
I si l'any que ve no vinguéssim per Nadal?
I si féssim la nostra, com ara anar a esquiar?
A esquiar?
Si no saps esquiar.
Exacte. No cal que fem el mateix fins al dia que ens morim.
És una feinada, rebre'ns a tots a casa per Nadal.
Et seria més fàcil no haver-hi de patir.
Ja t'entenc.
Ho veus com un favor.
Exacte. I el millor
és que tothom podrà fer el que li vingui de gust.
En Sammy sempre diu que el Nadal li sembla una festa comercial.
I la Taylor... Suposo que les noies que porta també tenen família.
I tu i el papa podríeu estar tranquils.
- Sí. - Tots dos sols.
Què et sembla?
Ja que hi som, que ens fiquin en una residència.
- Com ho veus? - Saps què penso?
Que hauríem de buscar l'espelma.
Molt bé. Busquem l'espelma.
Crec que vaig tocar sostre als deu anys.
A partir de llavors, vaig deixar de molar.
Com els ossets de sucre.
Has de ser fidel a tu mateix, res més.
Ja, bon consell.
Aquella no és una de les veïnes d'ahir?
Sí, és filla de la Jeanne. Es diu Elizabeth.
Vam estudiar junts un munt d'anys.
- És guapa. - Sí.
I va ser campiona de Texas d'atletisme l'últim any,
i delegada de classe.
És perfecta, vaja.
Demana-li per sortir.
Posa't les piles.
L'Elizabeth Wang-Wasserman?
Quin riure.
Dubto que recordi com em dic.
Hola, Sammy.
Hola.
Mare de Déu. Mira això.
Compte.
És perfecta.
Sí, home. No penso fer aquesta cua.
Mama?
Mama!
- Mama! No te la pots emportar. - Perdoni.
- Ho ha de pagar. - Bon Nadal!
Senyora, ho ha de pagar.
- Què hi feies, a fora? - Res.
Vosaltres feu la vostra.
Fins després. A veure, vaig a...
- És il·legal. - Vindré a pagar-ho després.
Mama, no li pots regalar a la Jeanne un objecte robat per Nadal.
No et vull espantar, però ens segueixen dos vigilants.
Què fem?
Córrer.
Alto!
No ens aturem.
Channing, agafa'm les claus. Les claus.
- On són? - A la bossa.
On, si no?
- No les trobo. - Ja les busques bé?
- Sí! - Què us passa, al jovent?
I la mantega? I els meus mitjons?
- Els tens davant dels... - Ja les tinc.
- Hola. - Hola.
- Qui ets? Jo, el cunyat. - Molt bé.
Me'n vaig a l'habitació. Bon Nadal.
Igualment.
Ai, mare.
Vol jugar, senyora?
Doncs jugarem.
Mama! Per l'amor de Déu.
- Relaxa't. - Mama.
Si t'enfrontes a l'àliga, has d'aprendre a volar.
Mama!
A totes les unitats.
Es multipliquen.
- És aquí! - Ja és nostra!
- Fa marxa enrere! - Fa marxa enrere!
Fa marxa enrere!
El cruixent de nous!
- No tenen escapatòria. - S'escapen!
No, no!
Ai, mare.
Pels pèls.
Anem molt bé de temps.
Farem un mos a casa i cap a l'espectacle.
Potser hi arribem d'hora.
Arribarem tard a l'espectacle!
- No tenim temps. - Taylor, DJ Xandall.
Amor, què en penses?
- Amb gorra o sense? - Sense.
Si encara no m'has vist. Mira.
Vosaltres, amb els papes. La Taylor i la DJ, amb tu.
Doug.
- Vaig traient el cotxe. - Té.
Per si ens separem.
- Amb qui vaig jo? - Amb qui vulguis.
Taylor, marxem. Mira que et deixem aquí.
Podria ser l'últim Nadal que passem junts com una família.
Per què ho dius, això? Es pensaran que t'estàs morint.
Ai, no. Acabo d'anunciar una notícia preocupant o alarmant?
Mama, en podem parlar.
Vinc!
Algú ha vist una sabata? Taylor...
Mama, no li pots regalar a la Jeanne un objecte robat.
Càson!
El detallet.
Has trobat el mòbil?
- No sé on és. - Seguiré buscant.
- Doug. - L'he deixat aquí.
- No era al menjador? - Doug, quantes entrades tens?
Per què el deixes al menjador?
En tinc tres: una, dues, tres, quatre.
- Quatre. - Jo, cinc.
- N'hi ha quatre. - Cinc.
Marxem. Us esperem allà.
Adeu. Fins després.
- Adeu! - Quedem allà! Adeu!
Adeu!
Hola, Claire.
Hola, Jeanne.
Volia passar a deixar-te el teu detallet. Té.
Som-hi.
Espera.
No vols veure com l'obro?
I tant.
Va, que el primer cotxe ja ha marxat.
- Arribarem tard. - Vinga, nois.
- Ja estic llesta. - Va.
- Les he fetes jo. - De debò?
Són iguals que les que venen a la botiga.
Sembla que n'hagis tret unes quantes del pot i les hagis ficat aquí.
No, les he fet des de zero.
Des de zero?
Em pots passar la recepta?
I tant.
Hi poses xocolata, tritures un munt de bastonets de caramel
i ho agites com si fessis un còctel.
I després?
T'ho menges, Jeanne.
On va la teva família?
Hola?
Hi ha algú?
Nick?
Channing?
- Bons llocs, oi? - Sí.
Taylor, on és la mama?
- On és la mama? - Què?
Res, ja la veig.
Mama.
Mama, em sap greu allò que he dit abans.
No el fet de dir-ho, sinó d'haver-ho deixat anar d'aquella manera.
Hauria estat més madur demanar-te que en parléssim.
És una desconsideració. Em sap greu.
Perdoni, però no parlo anglès.
És una dona molt estranya.
Ja.
Senyores i senyors, benvinguts a la gira de Nadal de Vine a ballar.
Déu-n'hi-do, el Pare Noel.
On és la mama?
La Taylor m'ha dit que era amb tu.
No era ella. On és?
- No ho sé. - Què vols dir?
- Anava amb vosaltres, no? - No, amb vosaltres.
- Era al vostre cotxe. - No, al vostre.
- No fotis. - Hem perdut la mama.
- Hem de marxar. - Sí.
- Nois. Sam, Ben, hem de marxar. - Vinga.
De pressa.
Claire?
- Mama? - Amor.
- Reviseu el garatge. - Mama?
Mama!
T'hem portat la bossa promocional!
I l'ampolla d'aigua.
Àvia?
Algú l'ha vist?
Mama, no ha estat culpa meva.
Càson.
I a baix?
Res.
El seu cotxe no hi és.
37 TRUCADES 76 MISSATGES
Trenta-cinc anys de casats i mai l'havia perduda. Fins avui.
No sé si és l'èxit que t'imagines, però...
L'enhorabona.
No ens posis al mateix sac que tu.
Als fills ens estimarà sempre.
En Sammy té raó.
Tu no tens res assegurat.
Em sap greu.
Donem-li una mica de temps. Tornarà.
La Taylor té raó. Tota la raó del món.
Tornarà i, llavors,
admetrem que l'hem espifiada i ens disculparem.
Mentrestant, que tothom assumeixi la situació com a adults que som.
Ara mano jo i us demano que tingueu el cap fred.
Vull que tothom estigui tranquil i calmat.
I... A qui vull enganyar? No puc fer res sense ella.
- Papa. - Déu meu. Què serà de nosaltres?
- Tornarà? Déu del cel. - Papa?
- Vols aigua? - Tot bé?
No puc viure sense ella. Estic perdut. Què serà de mi?
Algú ha de fer pipí?
Algú? En fi.
Ho he intentat.
Quin fred. He de fer pipí.
Ai, mare.
A veure si ho he entès.
Una dona adulta ha fet les maletes, ha pujat al cotxe i ha fugit de vostè
després que anessin sense ella a una sortida organitzada per ella.
Sí, exacte.
Miri, tenim molts casos com aquest durant les festes de Nadal.
El pròxim cop, compti bé.
Torni a trucar si no ha tornat per Cap d'Any.
Bon Nadal.
- Gràcies. - Adeu.
He agafat el cotxe i ara soc aquí,
asseguda al seu costat
i bevent un cafè fortíssim.
Ser pare és un regal meravellós, però...
I on és el rebut del regal?
Disculpi'm, m'agradaria canviar-lo.
Un plaer parlar amb vostè.
Esperi.
- Agafi l'abric. - No.
- De debò. - Hi insisteixo.
Ma mare ressuscitaria i em perseguiria
si sabés que l'he deixat sortir així amb aquest fred.
Gràcies.
Un plaer.
He de patir per vostè?
No hi pateix ningú més.
No veig per què hauria de ser el primer.
Algú sap quin sentit té el Nadal?
Sí, Charlie Brown. Jo te'n puc explicar el sentit.
Què coi és, això?
El que mengem cada nit de Nadal.
Farem tot el que la mama tenia planejat, entesos?
He seguit la seva recepta al peu de la lletra.
Si teniu cap queixa, feu-l'hi arribar a ella,
perquè és culpa seva, no meva.
Ja hi tornem.
Què vols dir amb això?
A veure...
Mires de distanciar-te de la mama
perquè us assembleu i això fa aflorar en tu
inseguretats arrelades que encara has d'assimilar.
Primer de tot, i ja que psicoanalitzem,
Taylor, ets addicta a l'amor i abandones tota responsabilitat
cada cop que coneixes algú.
I això quan passa? Ah, sí: constantment.
No et sembla que ja has fet prou esguerrant el Nadal?
Cal que esguerris l'amor?
Que jo he esguerrat el Nadal?
Sí, la veritat.
"Espavila't, Sammy."
"Ves a la uni, Sammy."
Per si no ho sabies, ja tinc pares.
No necessito que m'organitzis la vida.
Perdó, però algú t'ha de dir les coses com són,
i no serà la mama,
amb les seves floretes, els seus rotllets de canyella
i les seves mentides sobre com n'ets, de perfecte.
No penses dir res?
Té raó. La mama et tracta com un nen. Fa coseta.
Molt bé.
Dues contra un, oi? Voleu brega?
- Tindreu brega! - Vinga.
- Au, va. - Ei!
Mostassa o quètxup?
No, un moment. Pareu.
Pareu tots.
- Et deixaré KO. - Calma, ha estat un dia llarg.
Respirem fondo
i viatgem al nostre lloc feliç.
Jo primer.
Soc a Corpus Christi.
Sobre un flotador.
Ja em sento millor. Taylor, et toca.
Per favor, Doug!
Calla!
No el facis callar.
Ens és igual el que hagis de dir.
M'esforço molt per ser amic teu.
Però tant és el que faci. Mai no n'hi ha prou.
- No entenc quin és el problema. - Ets avorrit.
Jo no diria avorrit.
Insuls, potser.
Si les converses d'ascensor tinguessin un nom, seria el teu.
Ja en tenen, de nom.
Que sí, que ets escriptora i et creus molt llesta.
Saps què? Els teus llibres són massa llargs.
I els diàlegs, encarcarats.
Pobret. Al nen gegant l'ha deixat la nòvia
perquè és l'etern monitor de colònies.
No et fiquis amb el campament Derryberry!
Donna! La Taylor ha portat una dona a casa
mentre jugaves a tenis! Ho he vist tot!
- Com? És veritat? - Donna.
- Ho és, doncs. - Ho he vist tot.
- No. Què fas? - Tio.
Ets cruel.
Com, que has portat algú?
No! Donna, no ha anat així.
Ho està tergiversant tot.
De debò. És cruel i ha portat una dona...
Si no li estigués a sobre tot el dia...
Ja n'hi ha prou! Ei! Prou!
Calleu tots.
Que ningú digui una sola paraula més.
Sabeu què?
Gràcies a tots.
Aquesta setmana he viscut l'experiència
més humiliant de la meva vida.
Menys ella, perquè és una convidada. Els altres, calleu.
No m'estranya que no tinguis germans.
Pringat.
Donna!
No funciona així.
La vostra mare té raó: no sabeu fer res.
Me'n vaig.
A fer punyetes.
Me'n vaig al bar a emborratxar-me i no hi vull trobar ningú de vosaltres!
Sammy, no vagis al bar.
És Nadal.
No.
És un dia qualsevol, si la mama no ens ho fa tot.
Vols que t'hi porti?
Tinc la bici.
En fi.
Ai, mare. Però què...?
Càson.
Coi.
Era amb la meva amiga Geraldine, que és hetero.
Fa unes joies increïbles i li vaig demanar un anell per a tu.
I esperava...
poder-t'hi demanar que ens caséssim.
Com?
Donna, no facis cas d'en Doug. No en fa cas ningú.
És com el fantasma familiar que viu entre nosaltres.
Però només fa tres mesos que sortim.
Com pots saber què sents si...?
Tinc una intuïció amb nosaltres.
Una forta intuïció.
He donat consells amorosos al teu germà. Li he dit
que fos fidel a si mateix.
Mentrestant, jo no ho soc.
La veritat és que soc força tradicional.
Soc DJ, però no suporto anar a dormir tard.
M'agrada matinar
i vull sortir amb algú que no em faci sentir que competeixo
amb l'elenc d'un reality show de solters.
Ho sento, Taylor.
Em pensava que ho aguantaria...
però no puc.
- Hola. Donna? - Sí.
MOTEL PISCINA BRUTA - HI HA LLITS
Sisplau. Estic morta.
Segur que no té una habitació petita lliure?
No, dues. Dues habitacions petites.
Senyora, soc mare
i és la nit de Nadal.
S'adona de què vol dir, això?
Vol dir que no he dormit
més de tres hores seguides en l'última setmana.
I jo soc repartidora i és la nit de Nadal.
S'adona de què vol dir, això?
Les dotze van tocant i jo estic feta pols.
Molt bé.
Sempre tinc una habitació lliure
per si apareix algú molt famós, com en Ryan Seacrest.
Però, per vostès,
faré una excepció.
Gràcies. Gràcies.
- Gràcies. - Va, vagin.
L'hem de compartir?
És això, oi?
I doncs?
Si a vostè li sembla bé, a mi també.
- Hola, reina. - Hola.
- Et fa res que m'assegui? - No.
Com estàs?
Bé.
T'he explicat mai com ens vam conèixer amb ta mare?
Sí, mil vegades.
- Sí? - Però ho vull tornar a sentir.
Sí?
D'acord.
Jo treballava de mosso de magatzem en un pub de Boston que es deia...
- Hammer Hands. - Hammer Hands.
Correcte.
Jo era un noi insuportable. Em pensava que ho sabia tot.
Sempre xerrava massa i rebia hòsties a tort i a dret.
I, justament aquella nit, tenia un ull de vellut enorme i rodó.
Tenia aquest costat de la cara com un pernil inflat.
Portava dos paquets de paper de cuina al soterrani
i em vaig creuar amb la noia més bonica
que havia vist mai.
Em mira per sobre i diu:
"Em recordes un Picasso."
Exacte.
Per un segon, vaig pensar: "Qui és aquest Picasso?
L'aniré a buscar i li fotré una bona allisada."
I, llavors, vaig veure aquells ulls i...
estava perdut.
En aquell moment, ja estava perdut.
I he de dir que, sense ella,
segurament encara carregaria paper de cuina al Hammer Hands.
Vine. No passa res.
- Papa. - Què?
Aquella és la Jeanne?
- Està fumant una cigarreta. - Que fort.
Ta mare mataria per veure-ho.
On creus que para?
No ho sé, reina.
A tothom li agrada el Pare Noel, però...
Què li ha passat, a vostè?
¿Es va deixar el nen a la mansió
i ara travessa tot el país a la desesperada
per tornar a temps per passar el Nadal amb ell?
Sí, esclar.
No.
Cregui'm,
miro d'allunyar-me tant com pugui de la meva família.
I vostè?
Jo, què?
On és la seva família? No té plans per Nadal?
Senyora...
Jo treballo.
Esclar. Ho sento.
Però què diu?
M'encanta.
Tinc un pòdcast sobre crims,
la meva solitud...
Fins i tot he vist el Gran Canyó, les cavernes de Carlsbad
i el festuc més gran del món, tot en un mes.
I m'he fet unes bones selfies.
On més es pot fer, tot això?
Sort d'aquest programa.
Sempre critiquen el presentador, però és un amor.
Ei. És mitjanit.
Ja és Nadal.
Bon Nadal, senyora.
Bon Nadal.
Bona nit.
Estic cansada.
Sol la nit de Nadal.
Em costa adormir-me.
M'agrada deixar la tele engegada.
Les veus em fan companyia i m'ajuda a dormir.
Li fa res?
- No, tranquil·la. - D'acord.
Bona nit.
Molt bé.
Així no ens posarem d'acord en la taxació. I si canviem l'estructura?
El volum ha d'estar alt.
Mr. Wonderful, què li sembla això?
Vostè hi posa 200.000 i s'emporta el 50 % dels beneficis.
Quan hagi recuperat la inversió, la xifra baixa al 10 %
i es manté així.
Això són...? Què són, balenes?
Sí, em relaxen.
També em fa falta.
Em va bé per la pressió arterial.
Vaja, vaja...
L'Elizabeth Wang-Wasserman.
En persona.
Lizzie.
Ningú em diu Elizabeth, només els meus pares.
Molt bé, Lizzie. Està ocupat?
A veure... Ets en un antre la nit de Nadal.
Necessitaves descansar de ta mare?
De la reina de les rebeques?
Sí.
Fa parar boja ma mare.
L'ossa amorosa té un efecte semblant.
L'ossa amorosa?
Sí, les dones es trastoquen quan es fan grans.
A veure quina mena de psicòpata em torno jo.
Serà flipant.
Saps què? És la conversa més llarga que hem tingut mai,
i mira que anàvem junts a classe des de tercer.
Primer, de fet.
Primer, què?
Des de primer.
Seies darrere meu.
Portaves coll alt, però era una peça d'aquelles
que van separades i que et poses per dins.
- Una pitrera? - Com?
Aquesta mena de colls alts es diuen pitreres.
És un nom molt desafortunat per a un accessori molt desafortunat.
A mi m'encantava.
Estudio Empresarials i Dret al mateix temps.
Impressionant.
Gràcies.
A mi em van acomiadar d'un Starbucks.
Impressionant.
Com és que no ens vam fer mai a l'escola?
Perquè jo no volia.
Genial.
Per preguntar.
Estava penjat de tu.
Ostres. M'encanta aquesta cançó.
- La coneixes? - Esclar. I qui no?
M'encanta.
M'encanta. És brutal.
- Balla amb mi, sisplau! - No, Lizzie...
- No. - Va, que és Nadal.
Ei!
Ei! Hi ha una persona a dins!
Auxili!
Que te'n fots, de mi?
Ei!
No! Pari!
Esperi's!
Passa res?
Que no m'ha vist? Era dins del cotxe que ha arrossegat.
Ho sento, senyora. Són les normes.
Tingui. Vol diners?
Li puc donar diners.
No vull aquests diners bruts.
Ha aparcat en una línia groga, que no hi és perquè sí.
Pot anar a reclamar dilluns al matí.
- No, sisplau. No puc esperar tant. - He de marxar.
No hi puc fer res.
Quan les rodes deixen de tocar a terra, ja no hi puc fer res.
Que passi un bon Nadal.
Puc agafar les coses?
EN VENDA 300 $ - PREGUNTI A RECEPCIÓ
Gràcies.
El meu regal de Nadal d'enguany és un Pacer del 76.
Però, realment, què volia?
BURBANK, CALIFÒRNIA
DIA DE NADAL
A veure, que venim.
Taylor, fes lloc a la taula.
Ho ha portat el Pare Noel...
especialment per a vosaltres. Preparats?
Tres, dos, un, amunt!
Què us sembla?
Què és, avi Nick?
Què vols dir? És una mansió.
Què li ha passat al sostre?
Ostres.
Tant és.
El següent.
Vinga, Taylor. Et toca.
No, no cal.
D'acord, doncs jo.
Faré d'elf.
Normalment, ho fa la mama.
Però, com que no hi és, ho faig jo.
Molt bé.
Aquest és d'en Doug.
Són les últimes 24 hores de la meva vida?
Espera. Hi ha la meva nòvia, aquí dins?
És una cosa que em va semblar que t'agradaria.
Una samarreta.
Papa, et toca. Vols un regal?
No obriré cap regal fins que no arribi la mama.
Tinc mal de ventre i tot.
Podeu mirar de mantenir les formes, almenys?
Què us sembla?
Representa que el Nadal és divertit.
Sabeu quants Nadals celebrareu amb tota aquesta gent?
És un nombre finit.
On és en Sammy? Es passarà el matí dormint?
Sammy?
No és a l'habitació!
No fotem. N'hem perdut un altre?
Potser m'equivoco, però ¿no és la seva bici
- la que hi ha a cals Wang? - Què? On?
Mare meva.
BURBANK CALIFÒRNIA
EL XOU DE ZAZZY TIMS
- La puc ajudar? - Sí.
Vinc a veure la gravació d'El xou de Zazzy Tims.
És vip? Aquí és l'entrada vip.
No, soc una...
Haurà de tirar cap aquí i donar la volta.
Aquí és l'entrada vip.
Vagi a l'entrada general i entri per allà.
Porta número dos.
D'acord. Gràcies.
Benvinguts a aquest episodi
tan espectacular i extraordinari de Nadal.
Sabeu que fem aquest especial de Nadal des de fa cinc anys?
Exacte. Cinc anys!
I el que fa que sigui una tradició tan especial sou vosaltres, el públic.
I per això tots els membres del públic
s'enduran a casa una preciosa espelma monocroma.
Però, primer, ens heu enviat els vídeos
i les nominacions,
que enguany han arribat a un nombre rècord: 8.000.
Us ho podeu creure? Sí!
Vuit mil mares afectuoses i generoses que s'ho mereixen tot.
Sí!
Ens han arribat històries des de Pasadena fins a Nairobi.
Històries de gent que...
Si m'ho permet...
Sí, i tant.
Ens visitarà una dona que va adoptar dinou nens!
Sí. Quina feinada.
- A més... - Apa, ja està.
- Hola. Bon Nadal. - Hola!
- Veniu a buscar en Sammy? - Sí.
Entreu.
Doug.
- Bones festes. - Hola.
- Ai, mare. - Increïble.
Sammy! Desperta't. T'has quedat adormit a ca la Jeanne.
Nicholas Samuel Derwin Clauster III,
mou el C-U-L abans no li fumi una plantofada.
Sammy.
Ei. Prou.
- Sammy, va! Vinga! - Va, anem.
Ja el tenim.
- Vinga. - Teniu una casa preciosa.
Gràcies.
Mira, la Zazzy.
A la mama li encanta.
...de nominacions enguany. Sabeu quantes?
- Un moment. - Vuit mil nominacions.
El concurs de mares.
Fa setmanes que m'envia missatges i correus sobre això.
- I a mi. - A mi també.
Jo no li vaig respondre. I vosaltres?
- No, jo tampoc. - Ni jo.
Ningú li va respondre.
...a les fabuloses guanyadores del concurs de mares!
Vinga, ànim.
A donar-ho tot a la pista de ball. Som-hi.
Oh, quina meravella!
Benvingudes, mares!
Com heu arribat fins aquí?
Qui us ha nominat?
Benvingudes!
No pot ser. És la mama.
Benvingudes.
Li vaig dir que no deixés les hormones.
Jess...
Qui és la que balla hip-hop i saluda la càmera dos?
No ho sé.
Deixa'm mirar.
- Fills meus. - Mare meva.
Té dinou fills.
Qui t'ha nominat, reina?
El meu fill!
El seu fill!
- I a tu? - El meu maridet.
Et deu estimar molt.
D'on ha tret la jaqueta? Creieu que me la deixarà?
Ta mare balla molt bé.
Ei.
Ahir vam...?
No sé dir si és una icona o un desastre.
- Icona. - Icona.
Anaves tan trompa que em vas vomitar a la sabata
i et vaig haver de dur fins a casa.
Soc aquí de veritat! I ets tu de veritat!
Hola!
Com has arribat fins aquí?
Ostres...
Resumint-ho, vaig intentar que els meus fills em nominessin
al concurs i... van passar de mi.
Llavors...
vaig comprar entrades a tothom per anar a veure un espectacle
i se'm van deixar.
Què dius?
I vaig agafar el cotxe i vaig dir: "A la merda."
Vindrà de seguida.
S'ha acabat. Per fi.
Oy vey! Ho hem aconseguit.
- Un gran programa. - Brutal.
Cameron, oi?
No, em dic Claire.
Saps per què vaig començar a fer l'especial de Nadal?
Per promocionar...
Perquè fa quinze anys que els regals de Nadal
me'ls faig a mi mateixa.
Així puc desembolicar alguna cosa
mentre la meva família obre els regals que he comprat
com una colla de mones udoladores.
Saps què em va regalar el meu marit?
Un netejador d'entapissats.
Com ho sents. I el meu fill em va regalar...
una pilota de bàsquet firmada per un jugador dels Globetrotters.
No per la noia, que hauria estat bé.
I la meva filla em va fer pancakes.
Que bonic.
Odio els pancakes.
I ella ho sap.
I vaig pensar: "Per què no em compro les coses que m'agraden?"
Saps? I ara soc el meu propi Pare Noel.
Jo, igual.
Tinc el mitjó com un penis flàccid.
És depriment.
El tinc allà penjant.
Fa pena. La seva família el deixa així.
I ho podem reconèixer.
I et diré una altra cosa.
- Aquí, soc una sergenta. - És veritat.
Però, a casa, soc l'ase dels cops.
Totes som l'ase dels cops.
Ha estat espectacular.
25 DES 16:28 DONNA SUMMER A LA RÀDIO
No apaguen mai els llums. Mai.
No saben tancar la nevera ni les portes.
Deixen entrar tots els insectes.
Arriben a casa i, de sobte, hi ha pasta de dents per tot arreu.
Aquelles taques blaves. Quin fàstic. Jo les trec amb les ungles.
El meu marit sempre em diu:
"No pateixis, que tot es farà! Sempre queda tot fet."
I jo li dic: "Ja ho sé. Perquè ho faig jo."
Exacte.
- Perquè ho fas tu. - Sí.
Tinc quatre nens. Els he engendrat, parit i alimentat.
M'he hagut de fer una vaginoplàstia
i soc jo la que els empipa a ells?
Per què? Perquè és el que toca.
És el que toca.
Sí.
Impressionant.
La meva vagina o la metàfora?
Tot plegat.
Vinga, bonica! Benvinguda a Hollywood!
A veure què saps fer. Ara t'escolto.
La taula és resistent!
Hola, repartidors. Espero que demà pugueu descansar.
I el premi a la figura de la setmana
és per a la mare que va fer el seu gran debut a la tele.
És la mare de Houston que va conduir tota la nit
per sortir a El xou de Zazzy Tims.
No sé si heu vist el vídeo, però jo no puc deixar de mirar-lo.
Va improvisar un número de ball.
I per això, Claire Clauster, ets la figura de la setmana.
ESTAT DEL VOL DISTÀNCIA RESTANT: 1.000 km
Et volia demanar perdó.
En vols parlar?
De què vols parlar?
La mama desapareix,
la Channing em posa a parir
i tu li dius a l'amor de la meva vida que l'enganyo
i el següent que fa és deixar-me.
Per sempre.
O sigui que no. No vull parlar amb tu, ara.
Em vas tractar d'avorrit. M'havia de defensar.
No em pots odiar tota la vida.
La família perdona.
Peti qui peti.
No t'hauria d'haver dit nen gegant.
Em vaig passar.
Perdona que digués que els teus llibres són llargs.
No és veritat. Tenen l'extensió justa.
I els diàlegs encarcarats?
Vas dir que eren massa llargs i amb diàlegs encarcarats.
Te'n recordes?
Sí, i ja t'ho he dit.
No són massa llargs. Tenen l'extensió justa.
De l'u al deu, com l'he cagat?
Channing?
Creus que em quedaré sol?
No.
Ens tens a nosaltres.
Sí, fins que m'abandoneu en una cuneta, com a la mama.
No m'ho recordis.
Som el pitjor que hi ha.
Ho sento.
- Estàs bé? - Sí.
26 DE DESEMBRE
- Nens genials? - Sí.
-Sí? Déu meu! - Sí, correcte!
Sí, sí!
Fantàstic.
63.100 dòlars.
- Verge santa. - L'enhorabona!
Ai, mare. I ara què?
- El cotxe surt d'aquí mitja hora. - Hola. Qui ets?
La Trish, d'El xou de Zazzy Tims.
No estàs gens a punt.
Entreu. El cotxe surt d'aquí mitja hora
i ens hem d'afanyar.
No deu tenir sabates.
Poseu-li les Jimmy Choo.
I arregla-li els cabells.
Què passa?
No has mirat el mòbil?
Soc la Martha, del programa. Truca'm.
La Zazzy et vol al programa avui.
Bon endemà de Nadal. Ens espera un programa fantàstic.
Tindrem la música en directe d'un grup increïble
que es diu The Bird and the Bee, i l'Emeril Lagasse tornarà
per ensenyar-nos a fer una sopa criolla per arribar bé a Cap d'Any.
Abans, però, per demanda popular, hem tornat a convidar
la mare més entranyable del país: la Claire Clauster.
M'alegro de veure't.
I jo a tu, Zazzy.
Pels que no ho sapigueu,
la família de la Claire se la va deixar la nit de Nadal.
Sembla mentida, oi?
Però el millor de tot és que moltes dones han connectat amb la teva història.
Per què creus que ha passat?
Segur que hi ha moltes dones que se senten...
invisibles, Zazzy.
- Infravalorades. - Exacte.
- Subestimades. - Sí.
Saps?
Passa durant tot l'any,
però sobretot durant les festes.
Les mares ho han de tenir tot a punt
perquè els altres s'ho passin bé.
Per passar-s'ho bé, cal pencar molt.
És una feinada i algú l'ha de fer.
I la majoria no la vol fer.
No vol donar la cara.
- Totalment. - Totalment.
Saps qui dona la cara?
Les mares.
I trobo molt a faltar la meva mare.
Tant de bo, en comptes de rebufar
i de prendre-la per ximpleta,
li hagués dit aquelles dues paraules tan importants per a una mare.
"T'estimo."
"T'ajudo?"
I li hauria fet una gran abraçada, quan encara podia,
perquè l'únic que ella volia era fer-nos feliços.
I la felicitat no és cap ximpleria.
Que bonic, tot això que has dit, Carmen.
Claire.
Però sabeu què?
No hem acabat encara, perquè tenim una sorpresa al plató.
Una exclusiva del programa.
Han viatjat durant la nit i els hem convençut de venir fins aquí.
Unes persones que, crec que estem d'acord,
et deuen una bona disculpa.
Hola, amor.
Hola.
- Hola. Com estàs? - T'estimo, rei.
- Ho sentim molt. - Benvinguda, família Clauster!
- T'estimem, mama. - Sí!
Ho sentim molt.
Oi que és sensacional?
S'han retrobat al nostre programa.
No marxeu. Després de la pausa, The Bird and The Bee.
Publicitat. Tornem d'aquí cinc minuts.
- Estàs guapíssima. - Molt bé, família.
Sí.
- Sí. - Sí.
Ens sap molt de greu tot plegat.
Bé, m'alegro de veure-us.
- Aprofiteu el sol i tota la pesca. - On vas, reina?
Ha estat un bon cop d'efecte, però...
Què ha canviat?
Em sap greu, però la mama plega per sempre.
Cuideu-vos.
Ho pot fer, això?
No ho sé. Crec que... Amor?
Mama? Mama.
Què passa?
És que... no m'ho esperava.
Ja ho sé. Ens han escrit i ha anat tot molt ràpid.
La idea era fer un gran gest.
En fi, no sé què dir.
Potser encara no m'ha passat l'enrabiada.
Ho entenc.
Els últims tres dies han estat molt intensos.
Ja ho sé. Per nosaltres també.
Tens raó. No t'hem fet costat.
Ens vas demanar una sola cosa i ho vam ignorar.
És terrible.
És imperdonable.
I em sap molt de greu.
De debò.
I sé que tot allò de celebrar el Nadal separats et va fer mal.
I això també em sap greu.
Però, de vegades, m'agradaria celebrar les meves pròpies tradicions.
Amb la meva família.
Tan dolent és?
No, carinyo.
No té res de dolent.
De vegades...
em sembla que tu tampoc em fas costat.
I t'ho havia de dir.
Perquè estàs tan impressionada amb la Taylor...
Vaja, ho estem tots.
I fas com si en Sammy encara fos un nen petit.
I no em malinterpretis, em sembla bé. Però jo tinc una família
i una professió que m'encanta i me'n surto prou bé.
I tu hi passes de puntetes.
Com si fos poca cosa.
Inconscientment, pensava que, si no t'impressionava el que feia jo,
a mi tampoc el que feies tu.
Però la veritat és que la teva opinió
és el que més m'importa.
Més que res.
Patufeta.
Tot el que fas m'impressiona.
No sé ni com expressar-ho.
No ho sé. Potser tinc por... que si t'ho dic...
Si se m'acaba veient el llautó,
t'adonaràs que ja no em necessites.
I et perdré.
Potser és això. Diria que sí.
I és el que més por em fa.
I, potser, sempre necessitaré
que em necessitis una miqueta.
Tan dolent és?
Tu mai em perdràs, mama.
Ho sento.
Amor, ets aquí?
Així.
Estava mort de por.
No siguis dramàtic.
No t'hauries mort de fam. Sempre et pots fer un entrepà.
No vull dir això.
Fa 40 anys, vaig tenir el meu cop de sort i llavors em vaig prometre
que mai et donaria per descomptat.
I m'he adonat
que havia agafat massa confiança.
Gràcies per fer-me'n adonar. Vull que sàpigues que el que fas
per nosaltres, per tota la família,
sempre ha estat important.
Gràcies.
MAE BELL Mira darrere teu.
Hola, Sammy.
Mae-Bell? Com has entrat?
El meu amic Brian fa de becari al programa.
M'hi ha colat.
Ah, que bé.
Res, que he vist ta mare a la tele
i des de llavors que no deixo de pensar en nosaltres.
Però d'allò fa mitja hora.
Ja ho sé. I de seguida he escrit a en Brian i he agafat un Uber.
Sammy, tant de bo sabés com deixar-te.
Això és de Brokeback Mountain.
Tant és.
L'important és que soc aquí. Perquè, quan t'adones
que vols passar tota la vida amb algú...
Perdó, un moment.
De l'u al deu, per què no ho tornes a intentar?
...vols que la resta de la teva vida comenci de seguida.
Perdona. Com?
Dic que quan t'adones que vols passar tota la vida amb algú...
Això és de Quan en Harry va trobar la Sally.
Felicitats. Veus moltes pel·lis. Vull que tornem a estar junts.
No et preocupis. Crec que estem millor així.
Tu estaràs bé i jo també.
Què dius? Estàs tallant amb mi?
No, vas ser tu, la que vas tallar amb mi.
Una abraçada?
Salut.
UN ANY DESPRÉS
La Channing va poder anar a esquiar per Nadal
i nosaltres els vam acompanyar.
Igual que en Sammy i el seu nou amor.
És a dir, que seguim tenint a prop la reina de les rebeques.
Estic molt contenta que haguem pogut fer aquest viatge plegats.
Jo també, Jeanne.
- Salut. - Salut.
Està bé provar coses noves.
Hola!
- Hola! - Hola!
Tot i que hi ha coses que no canvien.
Us vull presentar la meva nova nòvia, la Serena.
- Hola! - Benvinguda a la família!
I sabeu què?
Tota la família va dir aquelles dues paraules.
I em van ajudar tant que fins i tot em van demanar que sortís una estona.
Tranquils, que torno a entrar de seguida.
Fins aleshores...
salut, mares.
Que se us ompli el cor durant les festes,
si no se us omple el mitjó.
Bon Nadal.
Subtítols: Victor Monreal
Supervisor creatiu Guillermo Parra Lopez