Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Не искаше ли това?
Аз...
Не знам.
Не знаеш?
Не ти ли харесва пръстенът? - Пръстенът ми харесва...
Може да спрете.
Извинете, може ли...
Може да си ходите.
Добре.
Извинете.
Да ви дам ли данните за плащането?
Приемате ли пари в брой?
Задръж.
20, 40...
60...
ПОД КОНТРОЛ
Знам, че трябва да го направя.
Той ще го преживее. Освобождаваш го.
Сигурна ли си?
Да.
Но ти никога не си сигурна.
Не, обикновено съм сигурна.
Просто ме е страх, затова казвам, че не съм сигурна.
Аз само...
Само искам да съм влюбен.
Да, аз също.
Гладни ли сте? Поръчах китайско.
Секунда, мамо.
Може да останеш, ако искаш.
Добре.
Всъщност може ли да си тръгнеш?
Съжалявам.
Не очаквах да приемеш.
Жалко, той ми харесваше. - Престани.
Голям сладур е.
Мамо, стига.
Как беше днешната сватба?
Хубаво беше, бяха две жени.
Виж ти! Супер.
Мисля, че е привлекателен и харизматичен.
Не може ли да го кажа? - Какво свирихте?
"Опус 18" на Бетовен.
"Опус 18"...
Оуен, може Изабел да ти уреди да свириш на сватба, а?
Никога не бих свирил на сватба.
Обидно е за музикантите.
Смятам го и за забавен.
Според мен пък изобщо не беше забавен.
Извинете.
Горкият.
Искаме да ви благодарим.
Беше прекрасно.
На баща ни много щеше да му хареса.
Много!
Благодаря!
Той как го прие? - Разплака се.
Ще дойдеш ли довечера?
Не мога. - Защо?
Дейв ми се обади и ще ходим на вечеря.
О, не!
Само не Дейв!
Винаги ядеш много бързо.
Не знаех.
Няма нищо, просто ми направи впечатление.
Още ли живееш на същото място?
Вече имам собствено жилище.
Ти още ли си при вашите? - Да, засега.
Във Филхармонията търсят виолист,
ако искаш да се пробваш. - Да, чух.
Как се чувстваш като най-новия и най-добър челист там?
Вече искам да се самоубия с два процента по-малко.
Недей така.
Пак може да го направя.
В прощалното си писмо ще обвиня диригента.
Нека той живее с вината.
Всичко наред ли е?
Филхармонията да си го начука.
Надути задници.
Ще напускаш ли? - Не.
Ако напусна, секцията е загубена.
Да, какво ли ще правят без теб?
Подиграваш ли ми се?
Не.
Не усещам много любов от хората.
Дейв, много хора те обичат.
Ти си най-талантливият челист, когото познавам.
Наистина.
Гениален си.
Изабел?
Да?
Благодаря, че дойде.
Много се радвам, че се видяхме.
Аз също.
Отдавна не се бяхме виждали.
Съжалявам.
За какво?
За всичко.
Че те разигравах толкова години,
че не знаех какво искам.
Ти беше до мен във всичко.
Когато бях болен - най-тежкият ми период.
Беше ми много трудно.
Искам да ти благодаря, че винаги ме подкрепяше.
Дейв...
Не е нужно да ми благодариш или да се извиняваш.
Знам, че ти е трудно,
но това те прави такъв, какъвто си.
Искам да те подкрепям.
Наистина го искам.
Много си мила.
Скъсах с момчето, с което се виждах.
Никой не е достатъчно добър за Изабел, а?
Не е така.
Има ли нещо друго, за което искаше да говорим?
Само това, че...
... съжалявам и съм ти благодарен.
Може ли да намалите?
Разбира се. - Недей, мамо.
Само намалявам, не го спирам.
Като ще го намаляваш,
по-добре направо го спри.
Оуен, престани.
Репетирам за прослушване във Филхармонията
и едва се чувам. - Филхармонията?
Не знаех. Колко вълнуващо!
Защо ти е да свириш там? - Оуен, дръж се любезно.
Забрави ли какво си говорихме?
Това е голям оркестър.
Да, но ако ще свириш в оркестър,
по-добре свири в Берлин или Чикаго.
Те поне са сносни.
Ами...
Сериозно ли?!
И без това сигурно няма да ме вземат.
Хубаво е, че гледаш реалистично на нещата.
Отивам да пишкам.
Какво... Какво правиш?
Ще те уволнят!
Вземи това.
Аз не съм...
Аз не съм от кетъринга.
Какво е това?
Мини кренвиршки.
Да.
Мини кренвиршка?
Благодаря.
Мини кренвиршка?
Изабел?
Натали! - Никол.
Отдавна не сме се виждали.
Да, едва те познах без брекети.
Не съм носила брекети.
Да, това беше Никол Р. Ти си Никол П.
Никол Ф.
Значи, вече си адвокат, а?
Това е планът.
Карам стаж в една кантора, докато завърша.
А ти си сервитьорка, а?
Не, всъщност съм музикант.
Но работиш тук като сервитьорка.
Не, имам участие като музикант.
Свиря в квартет с най-добрата си приятелка Кристина.
Но ти ми предложи храна.
Нали знаеш, че учих в "Джулиард"?
А. Честито.
Ще подържиш ли за малко? - Не...
Моля те.
Благодаря.
Не съм сервитьорка, мамка му.
Ето те най-сетне. Хайде "Малка нощна музика".
Това го свирихме. - Никой не слуша.
Ако обичате!
Ехо! - Добре, Моцарт.
Искаш ли да хапнем?
Тръгвай без мен.
После да ми разкажеш всичко. - Добре.
Не тръгвате ли с колегите си?
Те бързаха.
Свирихте прекрасно.
Първо видях, че сервирате,
а после ви видях да свирите и си казах:
"Еха! Има ли нещо, което тя не умее?".
Беше недоразумение, понеже сме облечени еднакво.
Да, защо музикантите все са в черно?
Защото душите ни са мъртви.
Чувахте ли ни наистина?
Отблизо - да.
Но интересува ли ви дали някой чува?
Не ви ли харесва просто да свирите
и да си получавате парите?
Може би трябва.
Вероятно трябва.
Да.
За мен беше истинско удоволствие да ви слушам.
Винаги съм обичал цигулките.
Аз всъщност свиря на виола.
Каква е разликата? - Тя е малко по-голяма.
А челото?
То е още по-голямо. Виолата е средна.
Аз свиря малко на китара.
Супер.
Всъщност само си подрънквам.
Не съм на вашето ниво.
Аз пък не мога да свиря на китара.
Сигурно сте доста заета като музикант.
Да, но винаги се намира време за едно питие.
Какво?
Само питах дали сте заета,
защото имам дъщеря на 8 г.,
за която търся нов учител по цигулка.
Преподавате ли цигулка? Близо е до виолата.
А, искате да уча дъщеря ви.
Учителят й неочаквано се премести в Италия
и с жена ми търсим нов.
Ужас!
Как може хората да се местят просто така?!
Ако се съгласите,
ще ни улесните много.
Рейчъл, спри.
Какво повтарям през целия урок?
Лъкът да е изправен.
А твоят какво прави?
Криви се.
Как се оправя това?
Като решим, че вече не искаме изкривен лък.
Трябва да е прав.
Реши ли го?
Да.
Как върви? - Чудесно.
Да, напредваме с "Блести, звездичке".
Нали, Рейчъл? - Да.
Браво! Скъпа, хайде приготвяй се.
Скоро тръгваме за баба.
Добре.
Другата седмица по същото време ли?
Да.
Добре. - Супер!
Страхотна новина.
Благодарим ви, че ни спасихте.
Трябва да ви платя.
Да.
Така...
20, 40, 60...
Точно са. - Ето 80.
Благодаря. До другата седмица.
Ще тръгнем заедно,
ние също излизаме.
Рейчъл, готова ли си? - Идвам.
Облечи си якето.
Не знам дали ще мога да се върна.
Ще пийнем ли после? - Трябва да се упражнявам.
И аз. - Довечера?
Винаги свиря преди лягане. - Питах Изабел.
Ще ходя на прослушване за Филхармонията.
Така ли?
Не възлагам големи надежди, но Дейв каза да се явя.
Е, щом Дейв е казал.
Какво значи това?
Ти мразиш оркестрите.
Кога съм го казвала? - Знам, че е така.
Откъде?
Как върви подготовката? - Добре.
Репетирам много.
Браво.
Подстригал ли си се? - Ще работя по един запис.
Искаш ли да участваш?
Добре.
Супер.
Чудесно.
Та, подстригал ли си се?
Не помня.
По дяволите, трябва да тръгвам.
Ще ти изпратя подробностите. - Добре.
Чао.
Мамка му.
Звучиш по-добре.
Харесва ми тази част...
Не, всъщност е...
И аз така го изтананиках. - Не, беше...
А то е...
Това ми е любимото. - Но все го бъркам.
Продължавай да се упражняваш, ще стане.
Остават две седмици, няма време.
Упражнявай се бавно всеки ден в продължение на две седмици.
Използваш ли метроном?
Не даваме на Изабел това, което й е нужно.
Какво ти е нужно?
Да вярвате в мен.
Бъди по-конкретна.
Аз вярвам в теб.
Не ти вярвам.
Благодаря ти, че се съгласи да участваш.
Благодаря, че ме взехте.
Трябва ли да коригирам нещо?
Беше супер.
Учила си в "Джулиард", нали? - Да.
Страхотно. И аз съм учила в консерватория.
Не в "Джулиард", но бях пианистка.
Свирех Бетовен и подобни тъпотии.
Не че са тъпотии,
но понякога те карат да се чувстваш тъпо.
Откога свириш не тъпотии?
Тоест, откога не се чувстваш тъпо?
От шест години.
Пишеш ли музика?
Не съм по композирането.
Нали знаеш това усещане,
когато просто трябва да направиш нещо?
Веднъж написах песен, но звучеше клиширано
и не съм я свирила.
Супер.
За утре - саундчекът е в 19 ч., а концертът - в 20 ч.
Какво да си облека?
Само черно или да има и цвят?
Не бих ти определяла какво да носиш.
Просто бъди себе си.
Добре.
Всъщност може да си малко по-секси.
Става ли?
Бъди себе си, но по-секси.
Харесваш ми повече от предишната учителка.
Много мило, но сигурно е била добра.
Не колкото теб,
а и имаше лош дъх.
О, не.
Ще ми кажеш ли, ако и моят дъх е лош?
Добре.
Говорим за посоката на лъка, нали?
Да.
Сега ще поговорим за друг вид посока -
посоката на линията.
Какво мислиш, че означава това?
Татко! - Здравейте, момичета.
Здравейте. - Извинете, че ви прекъсвам.
Като ви свърши урокът, остани за вечеря.
Не мисля, че мога... - Моля те, остани!
Рейчъл явно се упражнява много.
Карл, свириш ли на китарата?
Ами...
Прави го в уединение.
Свири само когато с Рейчъл не сме вкъщи.
Опитвам се да ги щадя.
Преди ми свиреше постоянно.
И пее.
Изабел, какви са следващите ти ангажименти?
Утре ще свиря с една певица и композиторка в Бруклин.
Звучи забавно.
Да.
Като бекъп група ли? - Не я подценявай така.
Няма нищо.
Участвам заради песни с виола.
Коя е певицата?
Vybe, с "у".
Ама че тъпо!
О, боже!
Много тъпо име.
Извинявай. - Няма нищо, наистина е тъпо.
Искаше ми се да не я харесвам,
но има нещо в нея.
Това е много дразнещо. Случвало ми се е.
Помниш ли Шерил от колежа?
С нея бяхме състудентки
и нещо като съпернички.
Тя участва в четене на поезия
в едно кафене в кампуса.
Отидох, като си мислех,
че сигурно ще е много зле,
но за мое учудване
се оказа вдъхновяващо и разчустващо.
Какво е "съперник"?
Човек, с когото сякаш се състезаваш.
Но животът не е състезание.
Ако го разбереш сега,
ще си по-добре от всички останали.
Точно така.
Спрете. Да изградим интонацията.
Ще свирим у някакъв си старец.
Меценат. - Откъде го познаваш?
Той е голям покровител на изкуствата.
Заговори ме след рецитала в "ДиМена".
А, онзи психар.
Безобиден е.
Говорихме си доста.
За какво?
Знам ли, просто разговори...
Звучи нормално. - Той е покровител на изкуствата!
Здрасти.
Не знаех, че си тук. Спеше ли?
Няма нищо. Но сънувах много странен сън.
Ти беше на прослушването, а аз бях от журито.
Бях единственият съдия, като знаех, че има и други,
но закъсняваха.
Зарадвах се, че мога направо да те пусна,
след като другите ги няма.
Но ти се изложи и нямаше как да те пусна.
Пак ли те боли китката? - Ще мине.
Искам вече да се свършва. - Дано успееш.
Дори в съня ти не съм успяла!
Имаш ли някакви секси дрехи?
Благодаря.
Аз съм Vybe, пише се с "у".
Обичам ви всички.
Време е за виолата.
... и малко по-минорно.
Боже мой!
Да! - Наздраве!
Наздраве! - Наздраве!
Изпрати ми данните си, за да ти платя.
Добре. - И благодаря.
Забавлява ли се? - Да.
Пишеш страхотни песни, публиката беше готина.
Супер беше.
Какво правиш през свободното си време?
Гледам филми.
Гледала ли си нещо хубаво напоследък?
Не.
Извинявай.
Боже мой!
Мамо?! - Дойдох.
Не беше нужно. Не беше голямо участие.
Знам, но се почувствах зле след разговора ни.
Исках да се позабавляваме.
Какво ще кажеш за концерта?
Гърбът ме заболя на първата песен
и спрях да слушам.
Също така, тук има един много хубав мъж,
когото чух да казва, че е дошъл заради теб.
Каза, че тя е добра музикантка,
затова реших да дойда.
И какво мислиш? - Хареса ми.
Бива си я.
Здравей, аз съм Карл. - Аз съм майката на Изабел.
Имате много талантлива дъщеря.
Благодаря. Защо не си ми казала за него?
Ние не сме...
Дъщеря ви дава уроци на моята.
С жена ми се радваме, че Изабел беше свободна
да я вземе като ученичка.
О, боже! Младолик сте.
Надявам се, че тя се справя.
Аз се надявам, че моята дъщеря се справя.
Изабел, ще пием шотове.
А!
Това майка ти и баща ти ли са?
Майка ми и бащата на ученичката ми.
Супер.
Тя е с моя рокля.
Свирихте страхотно.
Жестоко беше!
Благодаря.
Беше просто...
Просто...
Поне веднъж.
Искате ли още?
Не, благодаря. Аз - не. - Не.
Майка ти е невероятна.
Благодаря. - Не, сериозно.
Цени времето с нея,
защото сега е тук и се смее,
а утре може да се гърчи на пода,
защото никой не е знаел, че има епилепсия.
Това ли е станало с майка ти?
Още не.
Но всичко е възможно.
Харесва ли ти да работиш с Vybe?
С Vybe ли? Тя е страхотна.
Истински гений.
Vybe?
Не!
Дайте салфетки.
Това е Vybe. - Съжалявам.
Тя май заспа.
Дано само не повърне.
Няма.
Благодаря ти, че ни изпращаш.
Как е да живееш с вашите?
Понякога ме побъркват.
С когото и да живееш, е така.
А ако живееш сам, пак се побъркваш.
Върхът.
Съжалявам. Имам черно чувство за хумор.
Кажи ми да млъкна.
Не, нямам нищо против.
Трогната съм, че дойде. Не беше някакво голямо участие.
А какво е "голямо участие"?
Ще се явявам на прослушване за Филхармонията.
Ако ме вземат, ще е голямо постижение.
Мечта ли ти е било да свириш във Филхармонията?
Не.
Колко вдъхновяващо!
Ти какво правиш в свободното си време?
Какво?
Vybe ме попита същото,
а аз не знаех какво да кажа.
Що за въпрос е това?
Да, почувствах се празна.
Намирам за интригуващо,
че така отдадено се занимаваш с нещо.
Наистина ли?
Е, не е здравословно.
Спрете. Второто е по-тихо.
Искам почивка заради китката.
Преди десет минути почивахме.
Съжалявам, много ме боли.
Моята китка ме боли постоянно.
Не си се оплаквала.
Страх ме е да разочаровам хората
и свиря въпреки болката.
Искате ли да спрем за днес?
Съгласни ли сте?
Добре.
Спрете, спрете.
Не се получава.
Ела тук. - Добре...
Какво е това? - Задръжте така.
Изчакайте.
Само една секунда.
Може ли такова нещо?!
Оставете на мен.
Не искам да чета това!
Не ми пука за тъпите ноти!
Мисля, че мога...
Съжалявам.
Така.
Извинете за това.
Звучите чудесно.
Наистина чудесно. Всичко е фантастично.
Добре...
Дами и господа, режисьорът на филма...
Стига с тези глупости.
Не е важно. - Добре.
Слушайте, искам всички да гледате филма
и просто да свирите.
Това е всичко.
Дълги тонове, ефекти?
Гледайте какво преживява героинята.
Виждате ли страха й? Изсвирете го.
Виждате ли тази част?
Боже, прекрасно е.
Тя пие хапчетата.
Тогава музиката става драматична.
В момента, в който пие хапчето.
Става страшно,
става напрегнато.
После тя влиза във ваната.
Влиза във ваната и тогава нещата намаляват.
Намаляват. Музиката е по-спокойна и лека.
Ето така.
Разбирате ли?
Какво ще кажете? Направете го.
Добре.
Разбира се.
Да започнем от такт 33.
Ще го завършим
и после ще импровизираме различни звуци
и ефекти с лък.
Благодаря. Направете го.
Добре.
Всички ли разбраха?
Как върви?
Добре.
Благодаря, че ми го уреди.
Беше странно, но поне ще разнообразя
репетициите с квартета и уроците.
Уроци?
Те как вървят?
Всъщност доста ми харесва.
Но май бащата на ученичката ми иска да ме изчука.
Как разбра?
Винаги се усеща.
Какво искаш?
А ти?
Мамка му!
Извинявай. Дойдоха ли?
Още не. Къде беше?
Забравих.
Вземи.
Стаята на Изабел Не влизай!
Кажи им, че живееш сама.
Тогава ще спрат да ми помагат с наема
и ще ме накарат да живея с тях.
Тогава работи повече.
Бъди зряла.
Ти живееш при вашите и не плащаш наем.
Аз живея сама като зрял човек.
Здравей, мамо.
Браво. За тази седмица
искам да правиш упражненията с лък всеки ден по пет минути.
После ще минем на следващия етюд,
ако искаш.
Само първата страница и бавничко.
Ще запиша всичко за майка ти.
Имаш ли си гадже?
Не, защо?
Здравейте. Как мина?
Много добре.
Записвам заданията за седмицата.
Чудесно, благодаря.
Питах Изабел дали си има гадже и тя каза, че няма.
Рейчъл!
Това не е наша работа.
Но ти ми каза... - Знаеш ли какво?
В кухнята те чака нещо за хапване.
Може и Изабел да иска.
Сигурна съм, че тя има други ангажименти
и трябва да тръгва.
Имаш ли ангажименти?
Не, но трябва... - Добре.
Значи можеш да хапнеш.
Това е за теб.
Хубав чайник.
Карл каза, че много му е харесал концертът.
Трогната съм, че дойде.
Да.
Той обича да ходи на разни мероприятия.
Каза, че ще ходиш на прослушване за Филхармонията.
Да. - Страх ли те е?
Да, малко, но...
Проигравам прослушването вкъщи,
свиря пред семейството си
и това ми помага.
Обличаш ли се официално? - Не.
Прослушването е зад параван,
журито не те вижда.
Но е странно да слагам параван вкъщи.
Може да се пробваш и пред нас.
Мисля да ви го спестя.
Здравейте.
Татко... - Здравей, скъпи.
Изабел ще ни направи пробно прослушване.
За мечтаната работа, за която толкова се вълнуваш ли?
Не ти ли е мечта?
С удоволствие ще изслушаме пробното ти представяне.
Мога да сложа чаршаф,
който да служи за параван,
за да е по-автентично.
Добре.
Благодаря.
Това наистина не е необходимо.
Не, така е много по-реалистично.
Ето така.
Здрасти.
Не, стой отсам на чаршафа.
Добре.
Така.
И сега какво?
Ще се престоря, че влизам
и като чуете, че спирам на място,
кажете: "Може да започвате".
Искаш ли ти да го кажеш?
Може да започвате. - Не, не сега.
Добре, ще се престоря, че влизам.
Хайде.
Може да започвате.
О, не!
Не, не!
Скъпа, остави го този чаршаф.
Не искам.
С него е по-добре.
Хубаво.
Ето, нищо работа е.
Слагам това тук
и гледам да се залепи добре.
Готово.
Така. Извинявай.
Искаш ли да започнеш отначало?
Добре.
Може да започваш.
Извинявайте, изпуснах ви.
Не дадох ясен сигнал. - Може Макс да го даде.
Чудесна идея. - Добре, да опитаме.
Изабел, разбра ли? - Какво? Да дам сигнал ли?
Макс ще го направи.
Добре.
Беше много по-добре.
Хайде пак. - Да, беше супер.
Добре ли си?
Може ли да направим почивка?
Боли ме.
Ходила ли си на лекар за тази китка?
Просто ми трябват почивки.
Но те ни бавят.
Как?
Просто ще свирим в къщата на някакъв дъртак.
Ако ще правим толкова почивки, по-добре да спрем.
Тръгваш ли си?
Извинете я.
Мамо?
- Какво?
Виждала ли си ми нотите? - Не.
Спирам го.
Кога последно ги видя?
Мамка му!
Пусни музиката, скъпи.
Моментът е съсипан.
Защо си вкъщи? Нямаш ли работа?
Няма ли да кажеш: "Радвам се, че си тук, за да ми помогнеш."?
Извинявай.
Благодаря, че се отзова на истеричното ми съобщение.
Днес работя от вкъщи,
което означава, че седя
и си зяпам телефона.
В случай че получа някое спешно съобщение
за липсващи ноти.
Не мога да повярвам, че съм ги забравила. Никога не го правя.
"Дон Жуан" - това ли е? - Да.
Благодаря ти.
Какво щеше да правиш без мен?
Наистина не знам.
Щеше да си загубена.
Това изглежда трудно.
Да.
Трудно е.
Сигурен ли си, че искаш това?
Никога не съм сигурен.
Искам да ти покажа нещо.
Чакай тук.
Добре. Какво нещо?
Стой тук.
Не мърдай.
Седни тук.
Ела.
Звучи чудесно.
Не ми се смей.
Напоследък мисля много
какво е това и какво не е.
Сърцето ми бие като барабан
с ритъм, който бях забравил.
Тази любов не е планирана.
Кара ме да се чувствам жив.
Да се чувствам жив.
Кара ме да се чувствам жив.
Да се чувствам жив...
Изабел си е забравила нотите.
Татко, защо свириш на китара?
Работя по нещо.
Ще ти го изсвиря после, миличка.
Върви си в стаята.
Да, да идем в стаята ти.
Здравей.
По дяволите!
Налага се да събера телефоните на всички.
Слагайте ги в този панер, като влизате.
Вземете си номерче
и ми го покажете. Благодаря.
Добре.
Благодаря.
Телефоните в панера, моля.
Благодаря.
Добре.
Да, благодаря.
Чудесно.
Вие сте първи,
отивате направо в стаята за загрявка.
Благодаря.
Притеснявате ли се?
Добре.
Кристина, за 15 ч.
Вземете си номерче
и си оставете телефона в панера.
Благодаря.
Какво правиш тук? - Защо?
И аз мога да се явя на прослушване.
Ти сериозно ли?
Понякога свиря на виола.
Да, неща за фон, които не се броят.
Изабел, всичко, което правим, са неща за фон.
А защо не се яви на прослушване за цигулка?
Явих се.
Това е адски сбъркано!
Не очаквах да мина на следващ етап.
Дори не искам да те гледам.
Свърши ли?
Не мисля, че мога сега.
Добре.
Какво?
Искаш да ти обръщам повече внимание ли?
Добре.
Мила си.
Ти си мил.
Какво?
Обичаш ли я?
Кое? - Музиката.
Музиката е най-висшето изкуство
и избирам да го владея до съвършенство.
Ало?
Кристина ли е?
На телефона.
Разбирам.
Не, няма нищо. Благодаря.
Приятен ден.
Не са ме одобрили за Филхармонията.
Като стана дума... - Изчакай да мине концертът.
Добре.
Какво има?
Ние с Ашли...
Напускаме квартета.
Какво?! Защо?
Вие с Изабел почти не ни отразявате.
Не сте го споменавали.
Вие постоянно се карате.
Не е вярно. - Донякъде е.
Не е! - Вижте...
Искаме да сме в не толкова токсична среда.
Така боли ли?
Мисля, че да.
Разтягате ли се, преди да свирите?
Не.
При музикантите е като при спортистите.
Трябва да се грижите за тялото си.
По колко часа на ден репетирате?
По три-четири.
Бях на прослушване за Филхармонията.
Ще ви покажа разтягания и упражнения, които да правите.
Лекувам много оркестърни музиканти.
Почти никой не се разтяга.
Знам, че е хубаво,
но все решавам, че трябва да свиря, и оставям разтягането за друг път.
Здравей.
Как си?
Добре.
Бях на почистване на зъби на 20-ия етаж.
Аха. - "Ла дентист".
Хубаво.
Аз бях при физиотерапевта на 15-ия етаж.
Тендонит.
О, не.
Ще можеш ли да се явиш на прослушването?
То мина, не ме взеха.
Съжалявам.
Няма нищо. Благодаря.
Така и не ти се обадих да насрочим друг урок,
след като отмених последния.
Няма проблем.
Аз...
Съжалявам, че питам, но ти...
Правила ли си нещо с него?
Пак тръгна нагоре.
Мислех, че сме натиснали партера. - Няма ли да отговориш?
Аз...
Здрасти, хлапе.
Заякваш за следващото прослушване, а?
Не знам.
Май приключих с прослушванията за оркестри.
След един опит?
Не знам.
Харесва ли ти да преподаваш?
Не знам.
Как така не знаеш?
Ами...
Не знам.
Удава ми се.
Аз не ставам. - За учител ли?
Не заслужавам нищо хубаво в живота.
Чакай малко.
Какво ти става?
Някога правил ли си нещо лошо?
Правил съм неща, с които не се гордея.
Какви?
Не мисля, че е удачно
да ги споделям с теб.
Аз направих нещо лошо.
Много лошо.
Добре.
Колко са жертвите?
Наранила ли си някого?
Не физически.
Какво си направила?
Не знам дали е уместно да ти кажа.
Можеш да ми кажеш всичко.
Всичко, което желаеш.
Целувах се с бащата на ученичката си, а той е женен
и жена му знае, може би и детето също.
Ще отида в ада, нали?
О, да.
Но ако ти отидеш,
значи и аз ще отида.
Разрушил ли си семейство?
Не.
Технически погледнато... тя...
Тя беше... Ние бяхме...
Както и да е, ти също не си.
Но го допуснах. - Не.
Мислех, че го искам,
но им съсипах живота.
Изабел, ще ме извиняваш,
но не си чак толкова специална.
Искам да кажа, че ако не си била ти,
щеше да е някоя друга,
а може би е някоя друга.
Ти не познаваш този мъж.
Може да се мляска с всички учителки на дъщеря си.
Мислиш ли?
Възможно е.
Може да чука учителката й по математика
дори в този момент.
Да.
Олекна ми.
Наистина ли? - Да.
Радвам се.
Нали щеше да навигираш?
Не знаех, че имаш нужда. - Нямам.
Браво!
Еха!
Беше възхитително!
За нас е удоволствие и чест
да свирим в прекрасния ви дом.
Удоволствието е мое.
Наше. - Божичко!
Беше изумително!
Всички сте невероятни.
Изключителни!
И колко сте красиви!
Благодаря.
Скъпи, как откри този забележителен квартет?
Гледах Кристина на един фантастичен рецитал в "ДиМена".
Обожаваме "ДиМена"!
Много е яко.
Останете да се почерпите.
Някои хора искат да се запознаят с вас
и може би да ви наемат. - Квартетът се разформирова...
Ще се радваме да останем и да се запознаем с хората.
Никога не отказвам вино.
Не бихме го и допуснали.
Да си вземем ли още? - Нямаме работа тук.
Искам само да ви кажа, пичове...
Може ли да се използва "пичове"?
С тази политическа коректност...
Безумие е.
Вече никой не знае какво е допустимо.
Вашето поколение е войнствено.
Дами, бяхте страхотни!
Благодаря много.
Благодаря.
Прекрасна рокля. - Вие сте прекрасна!
Със съпруга ми се надявахме да чуем нещо на Вивалди.
Вивалди ни е любимият.
Другия път.
Да, моля ви.
Напомня ми за екскурзията ни във Венеция.
Нали, скъпи?
Помниш ли, като чухме Вивалди във Венеция?
Искате ли да си тръгваме? - Да.
Добре ли си?
Един старец предложи да ме пише в завещанието си.
Просто не мога!
О, боже! Виждали ли сте Кристина?
Мислех, че ти знаеш къде е.
Кристина?
Би ли ми взела нещата?
Кристина?
Мислеше, че не те чувам, а?
Кристина!
Трябва да тръгваме. - Моля?
Тръгваме си, съжалявам. - Но аз...
Пуснете я! - Аз само...
Не!
Да вървим.
Цигулката ми! - Аз ще я взема.
Къде избягахте, дами?
Много благодаря. - Моля.
Бих се радвал някой път да гледам твое изпълнение.
Имаш ли нещо предстоящо?
Не.
Чао.
Извинете?
Извинете... - Мога ли да ви помогна?
Красиво!
Моля ви.
А, искате да ви снимам?
Добре.
Няма проблем.
Добре, едно, две...
Не.
Без очила. По-добре.
Много по-добре.
Така...
Едно, две, три.
Готово.
Превод КАЛИНА КИРИЛОВА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО