Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Nisi tega hotela?
Samo...
Ne vem.
Ne veš...
Ti ni všeč prstan?
Ne, čudovit je.
Lahko nehaš.
Oprosti, lahko...
Lahko greš.
Ja.
Oprostita.
Potrebuješ podatke za plačilo?
Sprejmeš gotovino?
Primi.
Dvajset, štirideset...
Šestdeset.
PRAVE STRUNE
Vem. Moram to storiti.
V redu bo. Osvobajaš ga.
Si prepričana?
Ja.
Toda nikoli nisi prepričana.
Ne, običajno sem.
Samo bojim se tega, o čemer sem prepričana, zato rečem, da nisem.
Samo...
Zaljubljen si želim biti.
Ja. Jaz tudi.
Sta lačna? Kitajsko sem naročila.
Trenutek, mama.
Lahko ostaneš, če hočeš.
Prav.
Pravzaprav... Lahko greš?
Oprosti.
Nisem mislila, da boš rekel ja.
Škoda. Res mi je bil všeč. - Nehaj.
Njam se mi je zdel.
Mama, nehaj.
Kako je bilo danes na poroki?
Lepo. Dve ženski.
Odlično.
Samo pravim, da se mi zdi privlačen in karizmatičen.
Ne smem tega reči? - Kaj ste igrali?
Beethovnov opus 18, preludij.
Opus 18.
Owen, morda bi te Isabel lahko spravila na kakšno poroko.
Nikoli ne bi igral na poroki.
To je žaljivo za glasbenika.
In zelo duhovit se mi zdi.
Meni pa sploh ne. - Tiho.
Oprostite.
Ubožec.
Rada bi se vam zahvalila.
Res je bilo čudovito.
Očetu bi bilo zelo všeč.
Všeč bi mu bilo.
Hvala.
Kako je sprejel?
Jokal je.
Prideš zvečer k meni?
Ne morem. - Zakaj ne?
Dave me je klical, na večerjo greva.
O, ne.
Pa ne Dave.
Vedno tako hitro ješ.
Nisem vedel.
Nič zato. Samo hecno je.
Še živiš v istem stanovanju?
Svoje imam.
Ti si še vedno s starši? - Za zdaj.
Filharmonija išče violo,
če te zanima avdicija.
Sem slišala.
Kako je biti njihov najnovejši in najbolj čeden čelist?
Zdaj je želja po samomoru malce manjša.
Daj, no.
Morda ga bom vseeno naredil.
V poslovilnem pismu bom okrivil dirigenta.
Naj živi z občutkom krivde.
Si v redu?
Filharmonija se lahko nekam zaleti.
Pozerski kreteni.
Boš dal odpoved? - Ne.
Godalna sekcija bi brez mene propadla.
Ja, le kaj bi brez tebe?
Me zafrkavaš?
Ne.
Nimam občutka, da me ima kdo rad.
Dave, marsikdo te ima rad.
Si najbolj nadarjen čelist, kar jih poznam.
Resno.
Izvrsten si.
Isabel?
Ja?
Hvala, da si prišla.
Lepo te je videti.
Enako.
Preveč časa je minilo.
Oprosti.
Za kaj?
Za vse.
Ker sem te vsa ta leta vlekel za nos.
Nisem vedel, kaj hočem.
Ob meni si bila v marsičem.
Ko sem zbolel, ko sem se dotaknil dna.
Pravo krizo sem prestal.
Hvala, da si bila vedno ob meni.
Dave,
ni se treba zahvaljevati ne opravičevati.
Vem, da ti je težko, toda takšen si.
Hočem ti stati ob strani.
Res.
Lepo.
Pravkar sem se razšla s fantom.
Nihče ni dovolj dober za Isabel.
Ni res.
Si hotel še o čem govoriti?
Samo...
Samo žal mi je in hvaležen sem ti.
Filharmonija, avdicija za violo, 2022
Lahko tišje?
Seveda, ljubica. - Ne, mama...
Samo tišje, no.
Lahko tudi ugasneš,
če mora biti tako tiho.
Owen, daj, no.
Vadim za avdicijo filharmonije,
a komaj slišim samo sebe. - Filharmonije?
Nisem vedela, da greš na avdicijo. Razburljivo.
Zakaj hočeš v filharmonijo?
Owen, lepo se vedi.
Se spomniš pogovora?
Gre za vrhunski orkester.
Ja, a če že hočeš biti v orkestru,
bi morala v Berlin ali vsaj Chicago.
Oni so na pol dostojni.
No...
Resno?
Verjetno me ne bodo sprejeli, torej je vseeno.
Dobro je, da si realna.
Grem lulat.
Kaj počneš?
Odpustili te bodo.
Vzemi.
Nisem...
Nisem natakarica. Oprostite.
Kaj je to?
Hrenovka v testu.
Ja.
Hrenovko v testu?
Hvala. - Ja...
Hrenovko v testu?
Isabel?
Natalie. - Nicole.
Sto let se nisva videli. - Ja.
Skoraj te nisem prepoznala brez aparata.
Nikoli ga nisem imela.
Ja. Tisto je bila Nicole R. Ti si Nicole P.
Nicole F.
Si zdaj odvetnica?
Tak je načrt.
Pripravnica sem v pisarni do diplome.
Pa ti? Natakarica si.
Ne, glasbenica sem.
Ja. Ampak tu delaš kot natakarica.
Ne, tu delam kot glasbenica.
Sem v kvartetu z najboljšo prijateljico Christino.
Tam je.
Pravkar si mi ponudila hrano.
Veš, da sem hodila na Julliard?
Čestitam.
Lahko za trenutek primeš to? - Kaj? Ne, jaz...
Samo primi.
Najlepša hvala.
Nisem klinčeva natakarica.
Odlično, vrnila si se.
Odigrajmo prvi stavek "Male nočne".
Pravkar smo. - Nikomur ni mar, nihče ne posluša.
Oprostite.
Hej. - Dobro, Mozart.
Gremo nekaj pojest?
Kar pojdite brez mene.
Dobro, toda pozneje mi moraš vse povedati.
Prav.
Ne greš s kolegi?
Ne, mudi se jim.
Krasno ste igrali.
Najprej si bila natakarica,
potem pa sem te videl igrati in pomislil:
"Mojbog, obstaja kaj, česar ne zna?"
Nesporazum je bil zaradi oblačil.
Zakaj ste glasbeniki vedno v črnem?
Ker smo v sebi mrtvi.
Se nas je res slišalo?
Ja, ko sem se približal.
Ti je mar, ali kdo sliši?
Ne uživaš v igranju
in tem, da si za to plačana?
Očitno bi morala.
Verjetno.
Ja.
Res sem te z veseljem
nocoj poslušal.
Od nekdaj obožujem zvok violine.
Jaz igram violo.
V čem je razlika?
Malo večja je.
Violončelo?
Tisto je pa res veliko. Viola je vmes.
Malo igram kitaro.
Kul.
Malo, za zabavo.
Nisem dober kot ti.
Jaz ne znam igrati kitare, torej...
Gotovo imaš kot glasbenica veliko dela.
Ja, a imam vedno čas za pijačo.
Kaj?
Samo vprašal sem, ali imaš veliko dela,
ker moja osemletna hči
potrebuje novo učiteljico violine.
Učiš violino? Zdi se mi podobna violi.
Hočeš, da učim tvojo hčer?
Njena učiteljica se je preselila v Italijo.
Z ženo iščeva drugo.
Presneto. Groza.
Res je grozno, ko se nekdo nenadoma preseli.
Če morda učiš,
bi nam zelo olajšala.
Dobro. Rachel, čakaj.
Kaj ti govorim že celo uro?
Lok naravnost.
Kako pa je tvoj?
Postrani.
In kako to popravimo?
Tako, da se odločimo, da ne bo več postrani.
Poravnan mora biti.
Si se odločila?
Sem.
Kako gre? - Super.
Super sva vadili "Sveti, sveti".
Kajne, Rachel? - Ja.
Super. Ljubica, se boš pripravila?
K babici gremo.
Prav. - Super.
Naslednji teden ob istem času?
Seveda.
Dobro. - Super.
Odlična novica.
Res ceniva, da si vskočila tako na hitro.
Plačala ti bom.
Ja.
Dobro.
Dvajset, štirideset, šestdeset...
To je to. - Osemdeset.
Najlepša hvala.
Se vidimo naslednji teden. - Super.
Gremo skupaj.
Vsi gremo ven.
Rachel, si že?
Prihajam.
Obleci jakno.
Ne vem, ali se lahko vrnem.
Gremo pozneje na pijačo? - Vaditi moram.
Jaz tudi. - Nocoj?
Vedno vadim pred spanjem.
Mislila sem na Isabel.
Na avdicijo grem za filharmonijo.
Res?
Nočem delati iz muhe slona,
toda Dave je rekel, da bi morala iti.
Če Dave tako pravi...
Kaj hočeš reči?
Sovražiš orkestre.
Kdaj sem to rekla?
Vem, da jih sovražiš.
Kako veš?
Kako potekajo priprave na avdicijo? - Dobro.
Veliko sem vadila.
To je dobro.
Si se ostrigel?
Dogovarjam se za novi termin za snemanje.
Si za? Razen če moraš vaditi.
Sem za.
Super. Kul.
Super.
Si se ostrigel?
Ne spomnim se.
Sranje. Iti moram.
Poslal ti bom podatke za snemanje.
Prav. Hvala. Adijo.
Jebenti.
Čedalje bolje zveniš.
Všeč mi je tisti del...
Ne, tako gre...
Kaj sem pa jaz? - Ti si...
Gre pa tako...
To je moj najljubši del.
In vedno zajebem.
Kar vadi.
Ti bo že uspelo.
Avdicija bo čez dva tedna. Ni časa.
Počasi vadi vsak dan dva tedna.
Uporabljaš metronom?
Mislim, da Isabel od nas ne dobi, kar potrebuje.
Kaj potrebuješ?
Samo verjemite vame.
Bodi natančnejša.
Jaz verjamem vate.
Ne verjamem.
Najlepša hvala.
Hvala, da si me povabila.
Če lahko kaj drugače...
Super zvok imaš.
Si hodila na Julliard? - Ja.
Odlično.
Tudi jaz sem bila na konservatoriju.
Ne na Julliardu, sem pa bila pianistka.
Igrala sem Beethovna in takšna sranja.
Mislim... To ni sranje.
Toda zaradi tega se začneš počutiti kot drek.
Koliko časa igraš to, kar ni sranje?
Mislim... To, kar misliš, da ni.
Šest let.
Pišeš svojo glasbo?
Ne bi vedela, kaj pisati.
Poznaš občutek,
ko nekaj moraš?
Nekoč sem napisala pesem, a je zvenela klišejsko.
In nikoli več je nisem igrala.
Super.
Jutri bo tonska ob sedmih in nastop ob osmih.
Kaj naj oblečem?
Črno? Pisano?
Nikoli ti ne bi rekla, kaj obleci.
Bodi, kdor si.
Super.
Morda malo bolj seksi.
Ja?
Bodi, kdor si, ampak bolj seksi.
Raje te imam kot prejšnjo učiteljico.
Lepo, a je bila gotovo odlična.
V redu je bila.
Ni pa bila dobra kot ti.
In smrdelo ji je iz ust.
To ni dobro.
Mi boš povedala, če bo meni kdaj smrdelo iz ust?
Lahko.
Veliko sva govorili o smeri loka.
Ja.
Zdaj pa druga smer.
To je smer linije.
Kaj misliš, da mislim s tem?
Očka! - Hej, vidve.
Oprostita, da motim.
Ko končata, ostani na večerji.
Mislim, da ne morem... - Prosim, ostani.
Rachel je veliko vadila.
Pa ti, Carl? Si vadil kitaro?
To je zanj zelo zasebno.
Igra samo, ko naju z Rachel ni.
Rad bi vama prizanesel.
Nekoč si mi redno igral.
Tudi poje.
Isabel, kje boš naslednjič igrala?
Jutri igram z neko kantavtorico
v Brooklynu.
Zabavno.
Ja.
Spremljevalni bend?
Trish, zakaj kar tako sklepaš, da je spremljevalni?
V redu je. Ja.
Pridružila se bom za pesmi z violo.
Kdo je ona?
Vybe. Z Y.
Kako neumno.
Mojbog.
Neumno ime.
Oprosti. - Je že dobro.
Res je neumno.
Zelo sem si želela sovražiti njeno glasbo,
ampak... Ne vem. Nekaj ima.
To je tako zoprno.
Nekaj podobnega sem doživela.
Se spomniš Cheryl s faksa?
Na faks sem hodila z neko Cheryl.
Bili sva tekmici.
Organizirala je branje poezije
v lokalu v kampusu.
Šla sem in mislila,
da bo verjetno slaba.
Zanimivo je, da se je izkazalo,
da je navdihujoča in ganljiva.
Kaj je tekmica?
Oseba, s katero tekmuješ.
Toda življenje ni tekmovanje, ljubica.
In če boš to razumela zdaj,
ti bo pozneje lažje kot drugim.
Tako je.
Čakajte. Intonacija.
Igramo samo pri nekem starcu.
Pomaga umetnikom. - Kako si ga spoznala?
Velik podpornik umetnosti in glasbe je.
Nagovoril me je po recitalu v DiMenni.
Aha, tisti čudak.
Ni škodljiv.
Veliko sva govorila.
O čem?
Ne vem. Govorila sva pač.
Zveni normalno. - Podpira umetnike.
Živjo.
Nisem vedela, da si tu. Si dremala?
Je že dobro. Čudne sanje sem imela.
Bila si na avdiciji, jaz pa sem ocenjevala.
Bila sem edina ocenjevalka,
sem pa vedela, da so tudi drugi,
ampak zamujajo.
Vesela sem bila, ker sem mislila, da te bom spustila,
ker drugih ni.
Toda bila si slaba.
Nisem te mogla spustiti.
Te spet boli zapestje? - Ja. Bo že v redu.
Samo da bo avdicija za mano. - Upam, da ti uspe.
Še v tvojih sanjah mi ne.
Imaš kakšna seksi oblačila?
Hvala.
Sem Vybe z Y.
Vse imam rada in...
Zdaj bo viola.
Malo se bomo umirili.
Mojbog!
Ja... - Na zdravje.
Na zdravje. - Na zdravje.
Pošlji mi uporabniško ime, da plačam.
Hvala. Bom. - In hvala.
Si se zabavala? - Sem.
Super pesmi pišeš in občinstvo je bilo super.
Super je bilo.
Kaj počneš v prostem času?
Rada imam filme.
Si zadnje čase videla kaj dobrega?
Ne.
Oprosti.
Mojbog!
Mama? - Tukaj sem.
Kaj? Ne bi ti bilo treba.
Ni ravno pomemben koncert.
Vem, slabo vest sem imela.
Pomislila sem, da bi se lahko zabavali.
Kaj praviš na koncert?
Ne vem. Hrbet me je začel boleti med prvo pesmijo
in sem nehala poslušati.
In tam je bil neki lepotec,
ki je govoril, da je prišel zaradi tebe.
Rekla si, da je dobra glasbenica,
zato sem prišel pogledat.
In kaj praviš? - Všeč mi je bilo.
Res ima nekaj.
Živjo, jaz sem Carl. - Jaz pa Isabelina mama.
Izjemno nadarjeno hčer imate.
Hvala. Zakaj mi ga nisi omenila?
Mama, nisva...
Vaša hči uči mojo.
Z ženo sva zelo vesela, da jo je prevzela
kot učenko.
Mojbog. Starejši ste, kot ste videti.
Upam, da Isabel dobro dela.
Jaz upam, da je moja hči pridna.
Hej. Isabel, kratke pijemo.
Sta to tvoja starša?
Moja mama in oče moje učenke.
Blizu.
Mojo obleko ima.
Super koncert.
Kul.
Hvala.
Pa... Dobro...
Kot bi...
Končno.
Bi še?
Ne, hvala. - Ne.
Tvoja mama je neverjetna.
Hvala. - Resno.
Ceni čas z njo.
Zdaj se smeje,
jutri pa se bo morda zvijala na tleh
z epilepsijo, za katero nihče ni vedel.
Se je to zgodilo tvoji mami?
Ne še.
Je pa vse mogoče.
Kako ti je všeč delo z Vybe?
Vybe? Ona je super.
Genijka je.
Vybey?
Ne...
Lahko dobimo prtičke?
To je Vybe. - Oprosti.
Mislim, da spi.
Da le ne bo bruhala.
Ne bo.
Hvala za prevoz domov.
Kako je živeti s starši?
Včasih me spravljajo ob živce.
Vsak, s komer živiš, te spravlja ob živce.
Če živiš sam, se sam spravljaš ob živce.
Super.
Oprosti.
Včasih sem temačen.
Kar reci mi, naj utihnem.
Ne moti me.
Zelo lepo od tebe, da si prišel.
Ni bil pomemben koncert zame.
Kaj pa je pomembno zate?
Na avdicijo za filharmonijo grem.
Pomembno bo, če mi uspe.
Si vedno sanjarila o tem,
da bi igrala v filharmoniji?
Ne.
Zelo navdihujoče.
Kaj počneš v prostem času?
Kaj?
Nocoj me je to vprašala pevka Vybe
in nisem imela odgovora.
Kakšno vprašanje je to?
Vem... Počutila sem se strašno prazno.
Mislim, da je zelo zanimivo,
da se posvečaš eni stvari.
Res?
Mislim... Ni sicer zdravo.
Čakajte. Drugič moramo tišje.
Deset minut premora potrebujem zaradi zapestja.
Premor smo imeli pred desetimi minutami.
Oprosti, zelo me boli.
Mene zapestje boli ves čas.
In nikoli se ne pritožuješ.
Bojim se, da bom razočarala ljudi,
zato igram kljub bolečini.
Potem pa dovolj za danes.
Se vsi strinjate?
Dobro.
Stop. Dovolj.
To ne gre. Sploh ne.
Pridi. - Prav, ampak...
Kaj za vraga je to? - Trenutek.
Trenutek, družba.
Samo malo. Prav?
Pomisli... Jezus.
V redu je, vse bom uredil.
Nočem brati tega sranja!
Dol mi visi za klinčeve note!
Mislim... Mislim, da lahko...
Zelo mi je žal.
Dobro.
Oprostite.
Vsi ste super.
Res. Odlični.
Dobro.
Dame in gospodje, režiser Aaron...
Jebeš to. Ne... Pozabi.
Ni pomembno. - Seveda.
Hočem, da si vsi ogledate film,
potem pa igrate.
To je vse. Preprosto je. Ni...
Dolgi toni? Učinki?
Hočem, da vidite, kaj prestaja.
Strah. Vidite strah? Igrajte strah.
Poglejte ta del. Poglejte.
Mojbog. Čudovito.
Jemlje tablete.
Zdaj postane dramatično.
Ko vzame tableto, postane dramatično.
Postane strašno.
Napeto.
Potem pa gre v kad.
Gre v kad.
In potem je... Manj.
Manj dramatično. Bolj mirno. Tanjše.
Dobro? Tako.
Dobro?
Kaj pravite? Tako bomo.
Prav.
Vsekakor.
Igrali bomo
takt 33.
Ponavljali bomo.
Potem bomo improvizirali z različnimi zvoki
in godalnimi učinki.
Hvala. Super. Naredite to.
Dobro.
Se vsi strinjate?
Kako gre?
Dobro.
Hvala za to.
Čudno je bilo, ampak prijeten premor
od vaj s kvartetom in učenja.
Učenja?
Kako ti gre to?
Pravzaprav mi je všeč.
Mislim pa, da bi me učenkin oče rad podrl.
Kako to veš?
Vedno vem.
Kaj bi rad?
Kaj bi ti rada?
Jebenti.
Oprosti. So tu?
Ne še. Kje si bila toliko časa?
Pozabila sem.
Saj je vseeno. Izvoli.
Mislim, da jim moraš povedati, da živiš sama.
Če naredim to,
mi bodo nehali pomagati z najemnino.
Prisilili me bodo, da se vrnem k njim v Jersey.
Potem pa večkrat igraj in sama plačuj najemnino.
Odrasti.
Ti živiš s starši, ker ne moreš plačati najemnine.
Jaz živim sama. Jaz sem odrasla.
Živjo, mama.
Dobro. Ta teden
vsak dan vadi z lokom
pet minut. Prav?
Potem boš verjetno pripravljena za naslednjo kompozicijo
v knjigi, če hočeš.
Samo prva stran, počasi vse predelaj.
Vse bom zapisala za mamo.
Imaš fanta?
Ne. Zakaj vprašaš?
Živjo. Kako je šlo?
Dobro. Super.
Pišem opombe za Rachel za ta teden.
Super. - Hvala.
Isabel sem vprašala, ali ima fanta. Pravi, da ne.
Rachel!
To ni naša stvar.
Ampak rekla si, da... - Veš, kaj?
Prigrizki te čakajo v kuhinji.
Morda bi Isabel kaj.
Gotovo ima Isabel koncert
in mora iti.
Imaš koncert?
Ne, bi pa morala... - Dobro.
Potem pa lahko nekaj prigrizneš.
To je zate.
Čajnik mi je všeč.
Carl pravi, da mu je bil všeč tvoj koncert pred dnevi.
Ja, lepo od njega, da je prišel.
Ja.
Ja, rad hodi na dogodke in...
Rekel je, da greš na avdicijo za filharmonijo.
Ja. - Imaš tremo?
Malo sem živčna,
ampak sem vadila pred družino,
kot bi bila na pravi avdiciji.
To mi pomaga.
Se moraš urediti?
Ne.
Avdicija poteka za platnom,
ker delajo na slepo,
bi bilo pa čudno, če bi imela doma platno.
Lahko igraš za nas.
Prizanesla vam bom.
Živjo.
Očka. - Živjo, ljubica.
Isabel bo pred nami vadila za avdicijo.
Za tvojo sanjsko službo, ki se je tako veseliš?
To ni tvoja sanjska služba?
Z veseljem ti prisluhnemo na vaji za avdicijo.
Lahko obesim rjuho
namesto platna,
da bo občutek pristnejši.
Dobro.
Hvala.
Ni treba. Lahko samo igram.
Ne. Tako je pristneje.
Tako.
Živjo. - Čakaj.
Rachel, na tej strani ostani.
Prav.
Tako.
Pa zdaj?
Zdaj se bom pretvarjala, da prihajam.
Ko boste slišali, da sem se ustavila,
recite: "Začni, ko boš pripravljena."
Boš ti to rekla?
Začni, ko boš pripravljena. - Ne, ne še.
Ne še.
Zdaj se pretvarjam, da prihajam.
Dajmo.
Začni, ko boš pripravljena.
O, ne.
Ljubica, pusti rjuho.
Ne, nočem.
Bolje je z rjuho.
Dobro.
Vidiš? Preprosto je.
Samo to dam sem
in dobro pritrdim.
V redu je.
Dobro. Oprosti.
Začnemo znova?
Prav.
Začni, ko boš pripravljena.
Oprosti, zamudila sem.
Ni bil v redu signal. Moja napaka. - Pa če da znak Max?
Super zamisel. - Dobro. Začnimo tam.
Isabel, ja? - Kaj? Naj dam jaz signal?
Max bo dal signal.
Prav.
To je bilo precej bolje.
Poskusimo še enkrat. - Ja, super je bilo.
Si v redu?
Lahko kratek premor?
Boli me.
Si bila pri zdravniku zaradi tega zapestja?
V redu je. Samo premore potrebujem.
Zaradi premorov smo v zaostanku.
Kakšnem?
Igramo samo pri nekem starem čudaku.
Če potrebujemo toliko premorov, nehajmo.
Boš kar odšla?
Oprostita, taka je.
Mama?
- Kaj je?
Si videla moje note za avdicijo? - Ne.
Ugašam.
Kaj si jih imela nazadnje?
Sranje.
Lahko glasbo, ljubica?
Vse je uničila.
Zakaj si doma? Nimaš dela?
Kaj pa "lepo, da si tu, da si mi pomagal"?
Oprosti.
Hvala, da si se odzval na moje panično sporočilo.
Danes delam od doma,
kar pomeni, da sedim
in gledam v telefon.
Za vsak primer, če dobim nujno sporočilo
o pogrešanih notah.
Ne morem verjeti, da sem jih pozabila tu. Nikoli se mi to ne zgodi.
"Don Juan"? - Ja.
Hvala.
Kaj bi ti brez mene?
Res ne vem.
Po meni bi bilo.
To je videti zahtevno.
Ja.
Saj je.
Si prepričan, da bi to rad?
Nikoli nisem prepričan.
Nekaj bi ti pokazal.
Počakaj.
Prav. Kaj?
Ostani tu.
Miruj.
Pridi, sedi.
Pridi.
Super zveni.
Ne smej se.
Veliko sem razmišljal,
kaj je in kaj ni...
Srce glasno je kot boben,
ritem, ki beži mi iz glave...
Ljubezen ni izmišljena,
ob njej počutim se živo...
Počutim se živo, počutim se živo...
Zaradi nje počutim se živo...
Počutim se živo...
Isabel je pozabila note.
Očka, zakaj igraš kitaro?
Nekaj pišem.
Pozneje ti bom odigral, ljubica.
Zdaj pojdi v sobo.
Ja, greva v tvojo sobo.
Živjo.
Sranje.
V redu je. Vsem moram vzeti telefone.
V škatlo jih dajte,
ko vstopite.
Številko izvlecite iz posode.
Pokažite mi jo. Super. Hvala.
Dobro. Odlično.
Hvala.
Telefon v škatlo, prosim.
Hvala.
Dobro.
Hvala.
Super.
Vi ste številka ena.
Lahko greste naravnost
v prostor za ogrevanje.
Hvala.
Imaš tremo?
Dobro.
Živjo. Christina. Ob treh sem.
Ja. Vzemite številko iz posode.
In potem obvezno pustite
telefon v škatli.
Hvala.
Kaj za vraga? - Kaj je?
Tudi jaz grem lahko na avdicijo za violo.
Si resna?
Včasih igram violo.
Ja, v ozadju. To ne šteje.
Isabel, vsi mi igramo v ozadju.
Zakaj pa nisi šla na avdicijo za violino?
Saj sem.
To je zjebano.
Nisem mislila, da bom napredovala.
Niti videti te ne morem.
Ti je prišlo?
Mislim, da mi zdaj ne more.
Dobro.
Kaj je?
Hočeš več pozornosti?
Dobro.
Prijazna si.
Ti si prijazen.
Kaj je?
Ti je všeč?
Kaj? - Glasba.
Glasba je najbolj izjemna oblika umetnosti
in odločil sem se biti izvrsten v njej.
Halo?
Dober dan, Christina?
Pri telefonu.
Razumem.
Ne, v redu je. Hvala.
Lep dan želim.
Nisem dobila službe v filharmoniji.
Ko smo že pri tem... - Počakaj koncert.
Prav.
Počakati?
Z Ashley...
Zapuščava kvartet.
Kaj? Zakaj?
Ker z Isabel
komajda opazita, da obstajava.
Prvič omenjata to.
Ko pa se ves čas prepirata.
Ni res. - Ja, je.
Ni res!
Rada bi bila samo v manj toksičnem okolju.
To boli?
Mislim, da.
Se razgibate pred igranjem?
Niti ne.
Glasbeniki ste kot športniki.
Paziti morate na svoje telo.
Koliko ur na dan vadite?
Tri ali štiri.
Šla sem na avdicijo za filharmonijo.
Pokazala vam bom raztezanja
in vaje, ki jih morate izvajati.
Veliko orkestrskih glasbenikov hodi k meni.
Redki se raztezajo.
Vem, da bi se morala, potem pa pomislim,
da moram vaditi
in da se bom kdaj drugič raztezala.
Živjo.
Kako si?
Dobro.
Pravkar sem bila na zobni higieni v 20. nadstropju.
Pri zobozdravnici.
Kul.
Jaz sem bila pri fizioterapevtki
v 15. nadstropju.
Vnetje tetiv.
O, ne.
Boš šla lahko na avdicijo?
Je že mimo. Niso me sprejeli.
Žal mi je.
Je že v redu. Hvala.
Vem, da se nisem oglasila
za novi termin, odkar sem nazadnje odpovedala.
V redu je.
Jaz...
Oprosti, ker vprašam, ampak ali...
Si imela kaj z njim?
Spet gre gor.
Nisva stisnili tipke za preddverje?
Mi ne boš odgovorila na vprašanje?
Jaz...
Hej, mala.
Priprave za naslednjo avdicijo?
Ne vem.
Morda ne bom več hodila na avdicije za orkestre.
Obupala po eni sami?
Ja. Ne vem...
Ti je všeč poučevanje?
Ne vem.
Kako, ne veš?
Ne vem.
Dobro mi gre.
Meni pa ne.
Poučevanje?
Ničesar dobrega ne zaslužim.
Samo trenutek.
Od kod pa zdaj to?
Si kdaj storil kaj slabega?
Počel sem stvari, na katere nisem ponosen in jih obžalujem.
Recimo?
Mislim, da ni primerno,
da ti govorim o tem.
Storila sem nekaj slabega.
Zelo slabega.
Dobro.
Koliko je mrtvih?
Si komu kaj storila?
Fizično ne.
Kaj si storila?
Ne vem, ali je primerno.
Vse mi lahko poveš.
Kar hočeš.
Poljubljala sem se z očetom svoje učenke.
Ženo ima.
In žena ve. Morda ve tudi hči.
Bom šla v pekel, ne?
O, ja.
In če boš šla ti, bom šel tudi jaz.
Si tudi ti uničil družino?
Ne.
Uradno je ona...
Ona... Midva...
Kakorkoli že, tudi ti je nisi.
Sem pa dopustila, da se to zgodi. -Ne.
Mislila sem, da to hočem.
Zdaj pa sem jim uničila življenja.
Isabel, nerad ti to rečem,
ampak nisi tako posebna.
Če ne bi bila ti,
bi bila kakšna druga.
Morda je bila tudi še kakšna druga.
Ne poznaš ga.
Morda se je zapletel z vsemi hčerinimi učiteljicami.
Misliš?
Ni nemogoče.
Morda poriva hčerino inštruktorico matematike
v tem trenutku.
Ja.
Zdaj se bolje počutim.
Res? - Ja.
Dobro.
Morala bi me voditi.
Nisem vedela, da me potrebuješ. - Saj te ne.
Bravo!
Bravo.
Kakšna poslastica.
V čast in zadovoljstvo mi je bilo igrati
v vašem čudovitem domu.
Meni je bilo bolj v zadovoljstvo.
Nama. - Mojbog.
To je bilo nerealno.
Izjemni ste.
Najboljši med najboljšimi.
In res sta čudoviti.
Hvala.
Srček, kje si našel ta izjemen kvartet?
Christino sem videl igrati neverjeten recital
v DiMenni.
DiMenna nama je všeč.
Zelo priljubljena je.
Morate ostati na pijači.
Tu so ljudje, ki vas bi radi spoznali
in vas morda povabili na svoje koncerte.
Kvartet se razhaja.
Lahko ostanemo in se spoznamo.
Nikoli ne zavrnem vina.
Ne bi ti dovolila.
Še en kozarček? - Ne bi smeli biti tu.
Smem reči "punci"...
Punci... Lahko rečem "punci"
ob vsej tej politični korektnosti?
To je noro.
Nihče več ne ve, kaj smemo govoriti.
Vaša generacija je militantna.
Strašno dobri sta bili.
Najlepša hvala.
Hvala.
Všeč mi je tvoja obleka. - Meni pa si všeč ti.
Toda z možem sva upala na Vivaldija.
Vivaldija imava najraje.
Naslednjič. - Naslednjič.
Ja. Prosim.
Vivaldi me spominja na Benetke.
Mar ne, ljubček? Se spomniš?
Vivaldija sva poslušala v Benetkah.
"Venencia"?
Hej. Gremo?
Mislim, da bi morali iti. - Ja.
Si v redu?
Neki starec mi je ponudil, da me doda v oporoko.
Ne morem.
Mojbog. Je kdo videl Christino?
Mislila sem, da ti veš, kje je.
Christina?
Lahko primeš to? Lahko vzameš moje stvari?
Christina?
Mislil sem, da te ne slišim.
Christina?
Moramo iti. - Prosim?
Gremo. - Čakaj.
Moramo iti. Žal mi je. - Kaj? Ne, sem šele...
Pustite jo! - Sem samo...
Ne!
Greva.
Moja violina! - Grem jaz.
Kam sta pobegnili?
Najlepša hvala. - Ja.
Hej...
Rad bi videl vaš nastop.
Načrtujete kaj?
Ne.
Adijo.
Oprostite!
Oprostite.
Prosim... - Pomagam?
Krasno.
Prosim...
Naj vas fotografiram?
Prav.
Seveda.
Dobro. Ena, dve...
Ne.
Brez očal. Bolje.
Precej bolje.
Dobro.
Ena, dve, tri.
Izvolite.
MEDIATRANSLATIONS