Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
IMIGRACIONI CENTAR OTAJ MESA
GRANICA SAD - MEKSIKO
Dobro došli.
Pretpostavljamo da ih ima 250, možda 275.
Teško ih je prebrojati.
Moramo da budemo spremni za oko 300 ljudi kad stignemo.
Naša prikolica može da primi samo 160 osoba.
I to tako zgusnuto... - Tesno.
...licem uz lice.
Prvo žene i deca.
Ko god ne uđe,
ide pešice. To je to. - Ide sam.
Ko ne uđe, trči.
Na Amistad, to nam je put.
Sa zapada na istok. Oko kilometar i po od 905.
Važi. - Šta imaš tu?
Imam eksplozive kućne izrade.
Imam bacače, suzavce, šta god vam zatreba,
ali plan mi nije baš jasan.
Treba mi smernica. - Budi jasan.
Imam plan.
Koji? Treba da napravim diverziju?
Da nešto dignem u vazduh?
Napravi predstavu, Pete.
Ovo je najava revolucije koja jebe kevu.
Dobro... - Nek bude dobro. Blještavo.
Zadivi me.
Ulaz Tima dva. Jasno?
Da. Ide na sever i jug.
Savršeno. - Daj Petu voki.
Daj. - Stiže veliki kamion uz Fermi.
Kanal pet. - Jasno.
To! Vreme za igru.
Dosta priče. Idemo! - Idemo!
Idemo, jebote.
Pazi.
Na kolena, kao da pušiš karu.
Čuvar rešen.
Ti. Ustaj. Ruke gore. Diži se.
Dole. Ti, diži se. - Ruke gore. Buđenje!
Ruke gore. Ne gledaj me. - Ustaj.
Buđenje, vojniče.
Umro si, sad si u pičkoraju.
Da vidim ruke.
Kako se zoveš, kuronjo?
Ja sam kapetan Stiven Džej Lokdžo.
Ja sam Perfidija Beverli Hils i ovo je objava rata.
Ispravićemo vaše nepravde, stoko.
Imate celu vojsku, to neće proći.
Niste računali na mene.
Na moju borbu.
Poruka je jasna.
Sloboda granica, tela, izbora i oslobođenje od straha!
Slatka si.
Šta je smešno?
Diži.
Ne na noge.
Ne na proklete noge.
Kad se već igramo...
Diži ga.
Diži.
Da.
Diži ga.
Požurite!
Pazi. Brzo!
Brzo! Pazi!
Pazi! Skroz nazad.
Sranje.
Hajde.
Diži ga.
Dobar si.
Voliš da zatvaraš ljude?
Da.
Na kolena!
Smesta.
Idemo.
Stavi ovo.
Hajde!
Sad na noge.
Idemo. Ruke gore. Dignutog kurca.
Dignutog!
Idemo!
Pete.
Ovde Pet.
Krckamo, prskamo.
Prijem.
Hajde!
Objavljujem rat.
Videćemo se vrlo brzo.
Ne ako ja tebe prva vidim.
Mi smo politička organizacija koja je nevidljiva,
nečujna i, što je najvažnije,
van dometa oružja imperijalističke države
i ovog fašističkog režima!
Vi ste politički zatvorenici „Francuza 75”!
Zarobili su vas „Francuzi 75”!
Jebeš policiju!
Idemo!
Jebem vam mater!
Stani!
Stani. - Sranje.
Odakle ti ta energija?
Šta to pričaš? - Noćas je Geto Pet moj.
Sviđaš mi se. Voliš crnkinje?
Da? - Šta volim?
Voliš...
Misliš da voli crnkinje?
Mislim. - Naravno da volim!
Uzmi onda ovo!
Idemo! - Šta misliš da radim?
Idemo! - Jebemo kevu!
Znaš da volim crnkinje. Znaš da ih volim.
Ja te volim. A ti mene? Reci.
Reci da me voliš. - Volim te.
Smiri se. Smiri se, jebote.
Upravo sada
pravim strujno kolo
i uklanjam statički elektricitet.
Ovo ovde...
Ovo je paralelna veza. Vidiš?
Da.
Ovo je detonator.
Ovo ovde.
Bitno je da detonator bude paralelno vezan ovako
kad uđeš u sudnicu. Jasno?
Ovo je primarni eksploziv.
Ovo je mobilni.
Ne prekidaj. Vidim mobilni.
Prvo uključiš mobilni
bez tog...
Bez detonatora.
Da slučajno ne aktiviraš eksploziv.
Onda treba...
Ruke treba ovde da staviš.
Onda ruke na detonator
i zatvaraš kolo.
Senatore Vilsone, ovo je upozorenje.
Postavili smo bombu u tvoj štab za reizbor.
Upozorili smo te zbog zabrane abortusa, nisi slušao.
U ime svih sestara u nevolji, udarićemo.
Srdačno, Perfidija Beverli Hils, govnaru.
Revolicionarno nasilje je jedini put.
Nema više: „Glasaj.” Nema više: „Prevaziđi.”
Ili ono: „Niko neće da strada.” Svi će da plate.
Ne trudi se da nađeš „Francuze 75”.
Mi ćemo naći tebe.
Spremna? - Da.
Dobro. Idemo.
Dušo... - Da?
Da se pojebemo kad grune bomba. - Ne.
Hajde da se jebemo. - Moramo da idemo.
Brzo. - Hajde, dušo.
Da se jebemo. - Ne. Moramo dalje. Hajde.
Hajde, dušo. - Idemo.
Hajde, dušo. - Moramo dalje.
Hajde. Čekaj. - Eksplodiraće za dva minuta.
Daj sve!
Hajde!
Ni reč da nisam čuo. Jasno?
Dovedi ostale. Hajde! - Da.
Hajde!
Ostani tu. Ne mrdaj. Drži ga! Idemo.
Da nisi mrdnuo.
Ako se pomeriš, sjebaću ti glavu.
Obična radna belkinja.
Radi ono svoje.
JEDNA BITKA ZA DRUGOM
Imamo dve bombe za dve lokacije udaljene tri bloka jedna od druge.
Mej Vest postavlja bombu u upravnu zgradu.
Perfidija i ja radimo sudnicu.
Bombe su postavljene.
Aktiviraju se na daljinu u 19 sati.
Od sad nadalje, ide jedna bitka za drugom.
Šta treba da radim?
Budi u svom najgorem izdanju.
Digni u vazduh šta god hoćeš, ne zanima me.
Hoću svoju kapu.
I svoj pištolj.
Ako hoćeš da nastaviš s ovim,
sastaćeš se sa mnom u „Zabranjenom voću” u 23 sati.
Može li to lakše?
Da skinem cipele.
Umukni.
Pustićeš me?
Hoću. - To.
Jebote!
Kao Toni Montana!
To!
Sranje!
To! - Katarzično je.
Ova pičkica.
Ova? - Čemu služi?
Za rat! - Za zabavu.
Pica nije za zabavu. Ovo jeste.
Oružje je zabavno.
Pica je oružje.
Hoću da kažem...
Vidim.
Belačka, pohlepna, korporativna kultura
čiji je jedini cilj da usavrši reklamiranje.
Ne zadržavam te. Ako bude drugačiji
kad isporučim ovo sranje iz stomaka,
imaćemo problem. Ubiću ga.
Prestani.
Ubiću ga namrtvo!
Pre nego što me pobedi!
Šta? To...
Kao da ne shvata da je trudna.
Još jedan belac koji voli garave i svo to sranje.
Tačno. - Kapiraš?
Jedan gore i dole.
Dobro. - To znači...
U kući sam. - Važi.
Nisi ti za moju ćerku.
Ja?
Da, ti.
Urnebesno.
Ja ne...
Moje dete potiče iz porodice revolucionara.
A ti deluješ izgubljeno.
Ona juri, a ti si ukopan.
Šta ćeš s tim detetom?
Hoću da budem primećena, voljena.
Nosila sam je devet meseci.
I sad on može da ide kuda hoće
i da se zajebava po ceo dan.
Kao da mu je ona jedina.
Kao da ja više ne postojim. Kao da sam samo meso.
Nekad se osećam kao da sam poludela,
jer sam ljubomorna na sopstveno dete.
Ne vidim da me primećuje. Da me voli.
Osećam se ružnom. Bole me bradavice.
Jedva da imam mleka.
Nisam dobro.
Kuda si pošla, dušo?
Kuda ćeš takva? - Ne obraćaj mi se.
Idem kuda hoću.
Shvataš da smo sada porodica?
Ne moraš više ovako.
Shvatio si da sebe stavljam na prvo mesto? Toga se plašiš.
Sad imamo nju.
Shvataš to, zar ne?
Sebe stavljam na prvo mesto i odbijam tvoju neoriginalnost.
Moja neoriginalnost. Prestani da sereš.
Prestani. Mi smo porodica.
Moraš da se brineš o njoj.
Kuda si pošla, dođavola?
U redu je, dušo. U redu je.
U redu je. U redu je, dušo.
U redu je.
Ovo je nova svest.
Nova svest?
Da.
Nisam ti ja za sisanje.
Nisam ti ja majka.
Ti bi da vladaš mnome,
kao što bi da vladaš svetom.
Ti i tvoj skvrčeni muški ego
nikada nećete izvesti tu revoluciju kao ja.
Odjebi odavde.
Izvedi revoluciju, dušo. Samo napred.
Imaš dete?
Da.
Muško? Žensko?
Ona je devojčica.
Kako se zove?
Šarlin.
Zvuči kao crnačko ime.
Voliš crnkinje?
Ja ih obožavam.
Obožavam!
Na kolena. - Na kolena!
Ne mrdaj. - Smesta!
Bravo. - Nos u tepih.
Ja sam Džanglpusi.
Ovako izgleda moć.
U torbu. - Vidite moje lice?
Ovo je kao na filmu. - Ruke gore.
Ne želim vas. - Gore ruke.
Želim samo vaše pare.
Vašim parama plaćam sebi oružje, zalihe,
prevoz, dinamit, poruku.
Ovako izgleda Crnačka moć.
Vidite mi lice?
Gledajte mi lice!
Ja sam „Francuzi 75”!
Prestani da se krećeš.
Stani, bestraga.
Prestani, čoveče.
Idemo.
Levu ruku.
Mi nikome ne pružamo ustupke,
naročito ne crnkinjama.
Ti si ubica, u najmanju ruku.
Čeka te 30, 40 godina robije.
Šteta što ne poznaješ nikog uticajnog.
Ti možeš da me spaseš.
Zato što si zaljubljena u mene.
Da.
I ne možeš da živiš bez mene.
Možeš li da me zagrliš?
Mogu da ti pružim okrilje
savezne vlade.
Moraš da mi daš lokacije i imena.
Nemoj to da radiš.
Moraš da daš imena, inače ideš u zatvor.
Gđice Mini, imate li sedište za decu?
Ne, dušo.
Napravio sam dva skenera.
Ovaj pušta melodiju A. Ovaj pušta melodiju B.
Kada se upare na 200 ili 250 metara udaljenosti,
zajedno odsviraju glavnu melodiju.
Glavnu. - Ako neko drugi ima ovo
i oboje znate pesmu, tako ćete se naći.
Uređaj od poverenja. - Jasno.
Ovo važi za sve skenere.
Ako neko ima isti ovakav,
možeš da mu poveriš život.
Ne dajem ovo svakom.
Možda je gladna. - Daj peškir.
Gđice Mini, donesite mi peškir. - Važi.
Šta je bilo?
Znam. Idemo.
Telefon... - Mobilni može samo 1G.
Stari, analogni, to više ne lociraju.
Može to. Drugi ne. - Dobro.
I kad rade bazne stanice, možemo da se nađemo.
Važi. - Upamti sve iz ove koverte.
Zatim je spali.
Ne ideš odmah u Baktan Kros.
Prvo u Denver. Nedelju dana si u Denveru.
Tamo postaviš ove varke.
Tek kad to uradiš, ideš u Baktan Kros.
Ovo su nova imena i brojevi.
Kako se zovemo?
Bob i Vila Ferguson.
Majka i sin koji su nedavno umrli na porođaju.
Znači, izigravamo mrtvace?
Može tako da se kaže,
ali ako ovo ne uradimo, biće mnogo više mrtvih.
Razmišljaj šire.
Važi. - Ovo je veće od nas.
I od pravih Boba i Vile Ferguson.
Požurite.
Da.
Dobro došao u svet, Bobe.
Idemo! Šira slika.
Jasno.
Dobro.
Bezbedna si.
Moram da idem. Izvini. - Dobro.
Znam, ali... - Žao mi je.
Znam, ali možda da ona bude kod nas?
Moram da idem! - Znam.
Srećan put. Bože.
Drži je.
Držim je.
Hvala.
Dođi, lutko.
Pazi joj glavu.
Dobro.
Volim te. - I ja tebe.
Čuvaj se. - Pazi se.
Dobro.
Dome, slatki dome.
Već smo prošli ovo, ali moram još jednom.
Nikad nikakav kontakt sa Džozi i Mačkicama,
niti sa bivšim saradnicima.
Bez porodice. Prijatelja.
Ne smeš da počiniš zločin.
Svedočićeš kad te pozovemo.
Kao prvo, nađi posao.
Plaćaj račune.
Može? - Dobro došla u prosečnu Ameriku.
Svaka revolucija počinje borbom s demonima,
ali završi se borbom sa samim sobom.
Ruke gore! Iznad glave! - Pozadi je!
Gore ruke! Više!
Za zasluge na dužnosti
i za privođenje pred lice pravde grupe „Francuzi 75”,
odlikujemo Stivena Džeja Lokdžoa
medaljom za hrabrost Bedford-Foresta.
OVA PICA NIJE ZA TEBE
GORUĆA PONUDA
KALIFORNIJA
MEKSIKO
Šesnaest godina kasnije, svet se vrlo malo promenio.
Ne dišeš.
Idemo ponovo.
SREDNJA ŠKOLA
Istorija?
Nadam se da uče pravu istoriju.
Linkoln.
Vidim da imate sve velikane.
Da.
Kakve su mu bile namere?
Imate i Tedija Ruzvelta. Imate...
Nadam se da ih učite o Filipinima i sve to.
Ne ulazimo još u sve detalje,
ali i ne krijemo ih. - Trebalo bi.
Treba reći istinu.
Tu je i Veliki čarobnjak.
G. Bendžamin Frenklin.
Otac nacije.
Prokleti robovlasnik.
Vi... Bojim se da ne možete to u učionici.
Svuda robovlasnici. - Hvala.
Sve u svemu, da pređemo na stvar.
Vila sjajno stoji.
Samouvereni je vođa.
Vredna je.
Vidi se da joj je stalo do toga da ima dobre ocene.
Svakog dana dolazi u školu spremna, puna energije.
Ostali učenici je cene...
Jeste li dobro?
Obuzmu me emocije.
Ovo su suze radosnice.
Vidim da vas ovo pogađa.
Ne znam...
Vila je odrasla bez mame.
Bila je mala kad joj je mama umrla.
Shvatam.
Vila nije znala majku?
Ne. Nije.
Devojkama to teško pada.
Traži vas poručnik Skiner.
Reci, Skineru.
Zamenik direktora progresa ima naređenje da razgovara s vama.
Prevoz je zakazan za 18 sati.
Znaš li o čemu je reč, Skineru?
Ne, ja... - Ja mislim da znam.
Voljno, poručniče.
NIJE IZLAZ
Dobro došli, pukovniče. Za mnom.
KA LOBIJU
APARTMAN GUVERNERA
Javite mojoj ženi da odmah silazim.
Hvala što ste došli, pukovniče.
Sendi, drago mi je.
Ovo je Verdžil Trokmorton.
Verdžile, pukovnik Lokdžo. - Stiv.
Kako ste, pukovniče? - Drago mi je.
Izvinjavam se za tajnovitost ulaska.
Ćerka mi se udaje, svečani dres-kod.
Da se ne osetite izdvojeno.
Razumljivo, gospodine.
Sedite.
Pozdravlja vas Šejn Mičel.
Ona mrga. Još pravi garažu?
To nikad nije gotovo.
Završiće je, sigurno. Pozdravićete ga?
Hoću. - Hvala.
Kako ste putovali iz Rija Duartea? - Dobro.
Dobro obavljate posao tamo. - Hvala.
Svaki dan je bitka prsa u prsa
usled nekontrolisane imigracije.
Tako je. - Da.
„Ko hoće da spase planetu, neka počne od imigracije.”
Upravo tako.
To ste vi rekli.
Pre par godina, u Skvating Peblu.
Čujem da se zanimate za nas.
Tako je.
Čini li vam čast što ste kandidat za članstvo u našem klubu?
To je ogromna čast, gospodine.
Stive, u prošlosti,
nudili smo učlanjenje nekim pripadnicima vojske.
Njihovo poznavanje borbene taktike bilo nam je od koristi.
Mi imamo zajednički cilj.
Da nađemo opasne ludake, mrzitelje, propalice i da ih zaustavimo.
Nema više ludaka.
Ne znam jesi li čuo,
Džim Kringl je preminuo.
Čuo sam.
To znači, upražnjeno mesto.
Pukovniče, bez lažne skromnosti mogu da kažem
da učlanjenje u Klub božićnih avanturista
znači da ste superioran čovek.
Ne najbolji, ne najpametniji,
ne najfiniji, niti najmudriji.
To samo znači da ste superiorni u odnosu na druge ljude
i nikada vam neće ponestati ni bogatstva ni pravih prijatelja.
Mi odgovaramo sami sebi uz slobodu da budemo kreativni
i da preskačemo birokratske prepreke.
Držimo se zlatnog pravila
u krugu istomišljenika
posvećenih tome da svet bude bezbedan i čist.
Šta biste rekli onom ko smatra da ste bili mekani
pri rasnom pročišćavanju?
Rekao bih mu da je lažov kome nije mesto u društvu.
Uostalom, ni na planeti.
Imate li suprugu trenutno?
Ne.
Jeste li ikad tražili pomoć za mentalno zdravlje?
Nisam.
Jeste li ikad bili u dugovima?
Jednom sam uzeo skuter za vodu.
Bio je to unapređeni „kolibri visperado 238”.
Zvali su ga „dinamični delfin 335”. Bio je feleričan.
Nisam ga platio. Ni sad ne bih.
Ne žalim.
Dobro.
Jeste li ikad svesno učestvovali
u bilo kakvom terorističkom činu?
Nisam.
Jeste li se ikad upustili u međurasni odnos?
Nisam.
Poreklom i rođenjem ste Amerikanac?
Da.
Da ne bude nesporazuma,
zahtevamo apsolutnu tajnost tokom postupka inicijacije
da bismo ustanovili vašu rešenost. Jasno?
Da biste ušli u obzir za glasanje,
morate se dobrovoljno podvrgnuti ispitu ranjivosti.
On služi za otkrivanje problema u karakteru.
Šta bi mogao biti problem?
Ne znam. Šta bi mogao biti problem?
Apsolutno ništa.
Želimo da znamo uz koga stojimo.
Naravno.
Belačko poreklo sa obe strane, to je completum.
Ako imate bilo kakve sumnje u svoje telesne ili karakterne sposobnosti
da budete član Kluba božićnih avanturista,
sada imate prilike da ih iskažete.
Želite li da se povučete?
Ne, gospodine.
Predajete sebe?
Da. Predajem sebe.
Dobro, onda.
Sendi i ja idemo da sečemo tortu.
Čestitam na venčanju ćerke.
Hvala. Bićemo na vezi.
Hvala.
Stive. - Hvala, Sendi.
Možda već vidite koliko je do srži korumpirana ova šarada.
Ovaj veliki, plemeniti eksperiment samoupravljanja.
Milijarderi nas kupuju i prodaju. Ekipa iz Davosa.
Otvoreni rasisti, prokleti nacisti.
Demokratija je uspavana, drugovi. Laku noć.
Deluje vam kao da vam se raspada um? Odlično.
B-Q-W-5-L-P-A, napred.
Ovo se dešava na terenu kroz koordinisanu akciju
i strateški otpor
svakoga dana, uz naporan timski rad,
da stigne direktno do kapitalističkih gospodara
koji u ovom trenutku isisavaju vrednost iz vaših života.
Napred.
Mislite da je ovo Fejsbuk?
Da će se desiti na vašem Instagramu?
Da će biti na nekom heštegu?
Ne verujem.
I, ne zaboravite, za to vreme,
ova nacija pruža azil.
Nije to odvojeno.
Ne razdvajajte to. Nisu oni...
Koji đavo?
Pažnja svim stanicama.
Bili Gout je poleteo.
Ponavljam, Bili Gout je poleteo.
Primenite krckanje-prskanje.
Ponavljam, plan krckanje-prskanje.
Pažnja!
Svim stanicama.
Bili Gout je poleteo. Ponavljam, Bili Gout je poleteo.
Primenite plan krckanje-prskanje.
Ponavljam, krckanje-prskanje.
Šta ima? Tu je moj brat?
Ima li dokaza u kolima?
Ne. - Ne?
Dođi, skote.
KAMP RIO DUARTE NAJVIŠI STEPEN BEZBEDNOSTI
Hauard Samervil.
Kako si? - Dobro.
„Francuzi 75”.
Otpor.
Gringo Kojot?
Bili Gout?
Uradio si domaći.
Dobro. Pogledaj oko sebe. Sve.
Želiš li nešto?
Ne treba. - Piće?
Ne treba.
Još si živ. To je dobar znak, zar ne?
Izgleda da jeste. - Da.
Znaš li zašto si još živ?
Reci ti meni. - Reći ću ti.
Treba da mi kažeš gde je mala Šarlin,
kako se zove, gde stanuje?
Hoću da znam gde živi Raketaš.
Hoću da znam njegovo ime.
Dobro. - Geto Pet.
Dobro. Mogu da sarađujem.
Zovu se Fred Kremenko i Artur Fonzareli,
a stanuju na Alfa Kentauru.
Sviđa mi se to.
Lik je vezan u kontejneru, a i dalje se šali.
Samo da znaš da se ne plašim.
Cenim to.
Na tvom mestu ni ja se ne bih plašio.
Samo što ne znam važi li isto i za tvoju sestru.
Kako se beše zove?
Pamela.
Gotovo je sa šalama?
Kako se zovu i gde stanuju?
Zovu se Bob i Vila Ferguson. Žive u Baktan Krosu.
Baktan Kros.
Nađi mi izgovor za akciju u tom gradu.
Droge i takosi. - Jasno.
I saznaj sve o mestima okupljanja,
gde se okuplja omladina.
Idem.
Šepe.
Šepe, ovamo.
Gde si... Dođi.
Kako si?
Hvataj!
Šepe!
Šepe.
Gospodo, ovo je operacija „Potpetica”.
Mesto je Baktan Kros.
Grad pruža utočište hiljadama smrdljivih mandova.
Imamo malo vremena da zarobimo dve bitne mete.
Muškarac, Bob Ferguson.
Devojka, Vila Ferguson, 16 godina. Ćerka.
Muškarca ubijemo i nosimo. Nju hapsimo.
Nova informacija. Danas u 18 sati, ples u srednjoj školi „Baktan”.
Viši razredi.
Prekini. Idemo na jedan-tri.
Razdvajamo tim. Prvi odred, škola.
Drugi odred, sa mnom u kuću.
Dobro veče. Agent Toudžem.
Glava meta nam je „Rimhornova farma zamrznute piletine”.
Prema dojavi, farma je paravan
za veliki posao distribucije heroina.
Udarni odred. Vaš glavni zadatak je
čišćenje i obezbeđenje
farme zamrznute piletine
u cilju rasturanja distribucije heroina u oblasti.
Za to vreme, lokalna policijo.
Vi pokrivate radnju „Blatski”,
„Ralibertov meksički restoran” na starom putu,
„Tiburonov kiosk” u tržnom centru
i pumpu na uglu ulica Džej i Bojler.
Ovaj grad pruža utočište hiljadama mandova.
Očekujte da stanovništvo pruži podršku
kriminalnim organizacijama koje napadamo.
Hvala.
Mamuran si i došao si u tri ujutru.
Gde si bio?
Gde... Šta? Ovo nije ni toplo, dušo.
Gde si bio?
Gde sam bio? Ja sam bio...
Rekao sam ti tačno gde idem.
Pitala si me. Rekao sam ti.
Bio sam u „Rustiku” sa starim bendom.
Sećaš se starog benda?
Stari bend, „Blok iza normalnog”. Sećaš se Alberta?
Da.
Albert je otkupio staru opremu
iz studija grupe „Stili den”,
da bi dobio onaj stari,
onaj pucketavi zvuk iz cevi.
Ali to više nije potrebno.
Doneo je program za kompjuter.
Pritiskom na dugme... - Kako si došao kući?
Kako to misliš?
Kako si došao kući? - Kolima.
Ti si vozio?
Šta si mi ti? Dadilja? Šta...
Da. - Umem ja da vozim pijan.
Znam šta radim.
Nisam mnogo popio. - Tata.
Šta?
- Ne želim da ti budem dadilja.
Neću da brinem jesi li se zakucao u banderu.
Nisam se zakucao... - Nisam ovo tražila.
Tako su mi se karte bacile.
Kockice, dušo. - Šta?
Ne bacaju se karte. Već kockice.
Odjebi, Bobe. Odjebi s tim.
Odrasti više.
Dobro.
Slušaj, sviđa mi se kako se zalažeš za sebe.
Ponosim se tobom, dušo,
ali način na koji
razgovaraš s rođenim ocem, to je...
U pravu si.
Treba uvek da mi kažeš šta misliš.
Da se ne suzdržavaš.
Šta je s tobom, jebote?
U pravu si. Treba to da imam na umu.
A ponekad i zajebem nešto.
Ko je ovo? Ko je to?
Ko je to?
To su mi drugovi.
Imaju crvena kola i vozikaju se...
Malko preglasno?
To su samo kola.
Rekla si im da mogu tako? - Da.
Da mogu da dođu ovamo? - Da!
Ko je ono s ružom na usnama? Kako se zvaše?
Bobo. - Bobo?
Je li „on”, „ona” ili „ono”? - Tata, hajde.
Ne, je li u tranziciji? Da znam...
Ono je nebinarno.
Samo sam pristojan.
Nije tako teško. „Ono”.
Dobro. Ko je onaj mali na vratima?
Verovatno Bluto.
Tek tako mi dolaze u kuću?
Da! - Dobro.
Onaj te izvodi na ples?
Moj drug. - Dobro.
Nikuda ne ideš s drugom bez ovog.
Uzmi ga!
Stavi ga u džep. - Neću u džep.
Stavi ga u podvezicu, onda. - Podvezicu?
Šta? Majku mu...
Šta ima, brate? - Kako je?
Jesi kul? - Da.
Došao sam po Vilu. - Da.
Inače kucaš tako glasno?
Da. - Samo trenutak, brate.
Stavi ga... Imaš tašnu?
Nema rasprave! Stavi ga u tašnu!
Niko te ne juri, Bobe. Znaš to?
To ti misliš.
Šta ima, narode? Sve je kul?
Blejite? - Da.
Idete na ples?
Da, to je kul.
Slušaj. Šta god da joj uradiš,
ja ću da uradim isto to celoj tvojoj porodici.
Ne zajebavam se. - Šta?
Tata? - Samo kažem.
Pričamo o slobodi, dušo. O slobodi.
Sloboda je čudna stvar. Kad je imaš,
ne umeš da je ceniš, a kad je nemaš, gotovo.
Nema je. Nestala.
Dobro.
U rerni se peče kvinoja s pahuljicama.
Nemoj da ne ugasiš. - Jasno.
Lep provod, brate. - Da.
Važi, kul.
Pusti ga.
Ti!
Da? - Ne ti.
Njoj pričam. Ulazi u kola.
Kaži to.
Kaži, dušo.
Volim te, Bobe.
I ja tebe.
Proklete nakaze.
Ima li neko punjač za telefon?
Sviđa mi se suknja.
Meni tvoja haljina. - Hvala.
Tata ti je baš agresivan.
Paranoičan je.
Dobro.
Kod teniskih terena.
Ko je snimao? - I...
To nije najbolji deo.
Sve je povratila. - Izvini.
Šta? - Da!
Misliš da neko ima snimak?
Kladim se da ima. - Nađimo Toma i Rona.
Ne boj se, dušo.
Sad ću to da izgovorim.
„Zelena polja”, „Seljaci Beverlija” i „Raskrsnica Hutervil”.
Hajde, dušo. Ponovi.
„Zelena polja”, „Seljaci Beverlija” i „Raskrsnica Hutervil”.
„Neće više biti tako prokleto bitni.”
„A žene neće mariti da li se Dik spetljao sa Džejn
u 'Potrazi za sutra'.”
„Jer crnci će izaći na ulice...”
„U potrazi za svetlošću.”
„Televizija neće prenositi revoluciju.”
Tata kaže da onom ko mi to kaže mogu da poverim svoj život.
U ovom trenutku i moraš.
U nevolji si, Vila.
Poslat je signal SOS. Došla sam da pomognem.
Ali moramo smesta da odemo.
Poznavala sam ti mamu i tatu.
Imaš mnogo pitanja, to ćemo kasnije.
Sada moramo da idemo. Ideš sa mnom?
Gde? - Bilo gde, samo ne ovde.
U redu.
Budi uz mene i radi sve što ti kažem.
Razumeš? - Da.
Imaš li telefon? - Ne.
Dobro. Idemo.
Stani. A moj tata?
Snaći će se. Za to je obučen.
Bože. Hajde.
Hajde, brzo!
Idemo!
Jedan-tri-eho. Jedan-tri-delta. Svetlo, muzika.
Saberi sve klince u centar sale.
Reci da je sve u redu.
Neka sednu da pričam s njima.
Slušaj ovamo! Ustanite
i dođite na teren.
BITKA ZA ALŽIR
Poznaješ Vilu Ferguson? - Ne.
Poznaješ Vilu Ferguson?
„Tek tad možemo da se borimo protiv pravog neprijatelja.
Narodnooslobodilačka vojska.”
Da?
Bobe?
Ko je to?
„Nevolja je tu. Put nije čist.”
Izvini. Ko je to?
Ko je to?
Daj mi odziv, Bobe.
Sranje.
Ne sećam se jebenog odziva
jer sam malo naduvan.
I... prošlo je više godina, tako da mi treba pomoć.
Ja ne... - Moraćeš da se setiš.
Važi.
Dobro. Ovaj...
„Sunce...”
Seti se.
„Sunce izlazi na zapadu.”
Je li to?
Napadnut je kampus i Bili Gout je odveden.
Bili Gout je Hauard Samervil, znači da je on odveden.
Odveden ili ubijen. Šta se dešava?
Odveden. Juče. Sve je gore i gore.
Čekić je na slobodi i na putu za Baktan Kros.
Stiv Lok... Stiv Lokdžo, jebote?
Šta, koji...
Kako može biti gore od toga?
Kažeš da Stiv... - Uzbuna, Bobe.
Ništa nije sigurno. Sve je pogrešno.
Niko nije izvan sumnje.
Ne. Lakše malo.
Moja ćerka... Jebote, moja ćerka nije kod kuće.
Nije sad uz mene, zato mi daj više informacija.
Vila je bezbedna. Ledi Šampanja i njen tim su je izveli. Bezbedna je.
Dobro. Neka ostane tamo.
Mesta susreta su ista kao i uvek.
Vidimo se. - Vidimo...
Dobro. Reci mi mesta susreta.
Koja su... Halo?
Koja su jebena mesta... Halo?
Sranje! Sranje.
Dobro. Dobro, Bobe.
Bez panike.
Bez jebene panike, Bobe.
Saberi se.
Ne upadaj u paranoju.
Radi ono što moraš.
Dobro, prvi korak.
PRIRUČNIK ZA POPRAVKU MOTORA
Otvorena vrata desno.
Prva provera gotova. Idem pozadi.
Čisto.
Kuhinja.
Dnevna soba.
Pozadi.
Našao sam tunel! - Tunel!
Majku mu. Šta misliš?
On je bombaš.
Gas.
U zaklon.
Ne!
Bože!
HRABROST, POŠTOVANJE, ČAST
AKADEMIJA ZA NINDŽE SERHIO SENT KARLOS
TOALET
Ustajanje.
Dobro.
„Trepni.”
„Dobro jutro.”
„Sat nema kazaljke.”
„Zašto?”
„Nisu potrebne.”
„Koliko je sati?”
E, jebiga. Tog dela se ne sećam.
Nećemo da se natežemo oko lozinke.
Ovde Bob Ferguson. Malopre si me zvao.
Prekinimo sa sranjima. Daj mi mesto sastanka.
„Koliko je sati?”
Stiv Lokdžo je upravo napao moju kuću.
Ne znam gde mi je ćerka.
Ovde Bob Ferguson. Razumeš? - Da.
Ne sećam se više...
Više se ne sećam te šifrovane priče.
Pređi na stvar. Gde je mesto sastanka?
Dobro, ali recite koliko je sati.
Govnaru. Ti to mene zajebavaš?
Ti to mene zajebavaš? Malopre si me zvao.
Ovde Bob Ferguson. Je li to jasno?
Neko iz otpora ili „Francuza 75” malopre je zvao. Malopre!
„Koliko je sati” je ključno pitanje u pokretu otpora.
Bitno je naučiti uputstva.
Više se ne sećam tih lozinki.
Sećam se samo pola i ove glupe hitne linije,
što je već pravo čudo.
Prestani da zajebavaš i daj mi mesto sastanka.
Možda je trebalo malo bolje da upamtite uputstva.
Ne, ti si zvao mene.
Shvataš, retarde? - Gospodine...
Ti si mene zvao! Moram da nađem ćerku.
Onda pozovite kad budete znali koliko je sati.
Ti si mi...
Ti si mi spustio slušalicu, prokleti liberalni govnaru?
Ti...
Idemo!
Hajde, svi, idemo!
Šta to radiš? Gore ruke, na kolena! Na kolena!
Gore ruke! Policija!
Okreni se!
Reina.
Radim.
Kakve?
Zašto to kažeš?
Sačekaj. Izvolite?
Bob. Ferguson, da.
Dobro si? - Treba mi pomoć.
Dobro. - Pomozi mi.
Još si na vezi? Kad završavaš posao?
Stižem. Javi Marseli da dolazim.
U kolima sam.
Da. Pozvaću Esperansu i javiću ti.
Dobro. Zdravo.
Zdravo.
Bobe! Moramo da idemo.
Treba mi oružje! Ti imaš samo nunčake!
Znaš li gde ima neka puška? Sranje.
Sranje. Prokletstvo.
Šta se dešava? - To je MKU.
MKU, svuda su.
Svuda ih ima. - Šta je MKU?
Razvalili su mi vrata.
Jure mene i Vilu.
Upravo sada.
To je baš gadno. - Jeste.
Gde je ona?
Ne znam. Prazan mi je telefon.
Uzmi moj.
Ne mogu. Taj telefon će naći. Moram da zovem s mog.
Hajdemo do mene. Idemo.
Do tebe?
Da. - Imaš tamo oružje?
Nabaviću ti.
Imaš pušku? - Da.
Važi. - Ovo je prava racija.
Moram to da rešim.
Dobro. Hajde...
Idemo. Hajde. - Idemo do tebe.
Tamo ću da napunim telefon.
Imaš pušku. - Bobe.
Šta je? - Siđi s tatamija.
Dobro. - Slušaj.
Diši. - Dobro.
Važi? Smiri se.
Morski talasi. - Idemo.
Idemo. Pratim te. Hajde.
Kod mene imam situaciju jataka.
Sve u redu, iz srca. Ništa pare.
Uzmi moj telefon.
Ne. To se locira.
Razumeš? Prate te pozive.
Šta će ti cvikeri? - Sranje.
Vilina mama i ja
nekad smo pravili gadna sranja.
Bili smo u „Francuzima 75”.
Nju su uhvatili, sad jure nas.
Sranje.
Mnogo si gadan, Bobe.
Sedi.
Ja sam agent Denvers. Kako si?
Sjajno.
Kako se zoveš?
Bluto. Drago mi je.
Mogu da uzmem tvoj telefon? Otključaj ga.
Hvala. Izvini što smo prekinuli žurku,
ali imamo nekoliko pitanja. Slažeš se?
Naravno.
Treseš se. Dobro si? - Jesam.
Nervozan? - Malo.
Želiš nešto? - Ne treba.
Reci mi istinu i izlaziš za deset sekundi.
Jasno. - Ako slažeš,
imaćemo problem. - Jasno.
Poznaješ Vilu Ferguson? - Da.
Kako je poznaješ?
Dobri smo drugovi.
Znaš li gde je ona sada?
Nisam siguran.
Kad si je video?
Na plesu.
Pre nego što ste vi upali.
Koji je njen broj?
Ona nema telefon.
Tata joj ne dozvoljava.
Jedina srednjoškolka u Americi, Vila Ferguson, bez telefona.
Valjda.
Alfa dva, treba mi adresa stanovanja Serhija Sent Karlosa.
Šta je to?
Stari uređaj za praćenje.
Javi se kad je na oko sto metara od njenog.
Ako radi. A nikada ne radi.
Nekad radi, ali uglavnom ne.
A njen telefon?
Nema telefon.
Šta? Ima telefon?
Da.
Imaš njen broj?
Ne. Ali svi znaju da ona ima telefon.
Svi znaju... Zašto mi nije rekla da ima telefon?
Možda da se ne naljutiš.
Ne sme da ima prokleti telefon!
Možda nije htela da te ljuti.
Ne ljutim se ja. Ništa me više ne ljuti.
Uplašena?
Ne. - Ne?
Trebalo bi.
Je l' ti tata pominjao Stiva Lokdžoa?
Jeste.
Jeste?
Šta ti je pričao?
Da je on ubio moju mamu.
Idemo na klin se klinom izbija.
Jasno.
Pošaljite Edija van Hejlena.
Spremi se!
Gas!
Napred!
Bože.
Bi Dži!
Šta ima?
Tamo je prokleti Treći svetski rat!
Nađimo se kod „Dženezisa”.
Oni su sa mnom.
Pomozite mu da unese stvari i vidimo se gore.
Pazi na bravu!
Slušajte. Radnja se zatvara. Pomozite! Hajde.
Imaš punjač? - Idemo.
Hvala. Engleski! - Zatvaramo.
Hvala, brate.
Imamo 20 minuta da svi stignu u crkvu. Važi?
Važi.
Pomozi mi. - Važi.
Idi gore i učini mi nešto.
Znam da ne voliš tunel. Ideš sa mnom.
Dobro. - Idi gore, pomozi im.
Estebane! Sjaši s telefona.
Idi ispred radnje i pazi.
Estebane, vámonos! - Pusti telefon.
Pusti telefon! - Nisam na telefonu!
Prokletstvo!
Da napunim. - Ponesi ga.
Vidiš? - Ponesi ga.
Prokletstvo! - Ponesi ga.
Narode, čistimo. Da se blista.
Bobe...
Nisi bezbedan ovde. Za mnom.
Deriče, postroj ih u hodniku!
Ja sam u 24!
Negde gubiš, negde dobijaš.
Da. - Bobe.
Nazad na defanzivu.
Na defanzivu, čoveče.
Da.
Hvala ti.
Evo.
U mojoj sobi je bolje.
Obri, ostavi telefon. Idi na drugi sprat.
Selimo ih. - Gde ti je soba? Pozadi?
Bobe. - Pozadi?
Da? - Ovo su svi.
Zdravo. - Svi, ovo je Bob.
Zdravo, Bobe. - Gringo Zapata.
Pozdravite se.
Džejkobe... - Odmah.
Idi na drugi sprat. Marisela, iseljavamo ih.
Šta? - Hajde.
Bobe. Ovo je Rejčel.
Zdravo, Rejčel. - Ovo je Bob.
Ovo je Lendon, najnoviji. - Zdravo.
Kako si? - Zdravo.
Pozadi? - Jeste, pozadi.
Hvala. Drago mi je.
Ovde. Iza kauča.
Hvala, brate. Hvala.
Maraja. Medison. Hajde.
Napolje. - Jasno.
Ovo je moja soba.
Hvala, devojke.
Hajde.
Sranje.
Izvini.
Hajde.
U redu je.
Hajde, mala. Hajde.
Ima struje.
Molim te.
„Ustajanje.”
Zdravo. Šta ima?
Šta ima, brate? Opet ja, Bob Ferguson.
Ne znam da li se sećaš, već smo se čuli.
Došlo je do nesporazuma.
Pogrešno smo počeli.
Tražio sam mesto sastanka s mojom ćerkom. Zove se Vila.
Ako ne znate odgovor na „Koliko je sati?”,
ne mogu vam reći mesto sastanka.
To je ključna stvar. -„Koliko je sati?”
Čudi me da to ne znate.
Ne znam jeste li onaj koji tvrdite da jeste.
Dobro.
Slušaj, možda ja...
Recimo, ja tebi dam nešto,
ti meni daš nešto, važi?
Da razmenimo informacije. Ja sam Bob Ferguson.
Jesi li čuo za mene?
Godinama sam bio u „Francuzima 75”. Mnogo godina.
Zvali su me „Geto Pet”, „Raketaš”, tako nekako.
Problem je...
Otad sam spržio sebi mozak.
Već 30 godina se drogiram i pijem.
Volim drogu i alkohol
i, da me ubiješ, ne mogu da se setim,
kunem se životom svog deteta,
odgovora na pitanje: „Koliko je sati?”
Osam i petnaest.
Moram da znam mesto sastanka, razumeš?
Moram. - Razumem.
A pitanje glasi: „Koliko je sati?” - Jebem ti!
Ako mi ne kažeš mesto sastanka, kunem ti se,
naći ću te i zabiti ti štapin dinamita
pravo u šupak!
Ovo više nije bezbedno. Sada mi ulazite u prostor.
Ulazim ti u prostor? Kakav si ti to revolucionar?
Nismo ni u istoj prostoriji!
Pričamo preko telefona! - Rejčel, vodi...
Ne morate da vičete. - Idite.
Ovo mi ugrožava bezbednost. To je buka.
Jebeš buku.
Slušaj, zanima me nešto.
Zanima me nešto pre nego što završimo.
Kako se zoveš? Hoću da znam.
Ja sam drug Džoš. - Da.
Drug Džoš. Nađi bolje ime, druže Džoše.
Jer, kao prvo, to je idiotsko ime za revolucionara.
Zatim, daj mi svoje koordinate.
Daj mi svoju trenutnu lokaciju. Koja je?
Ja sam na bezbednoj lokaciji negde između
zemlje ukradene Vabanakijima
i zemlje ukradene Čumašima.
Nepodnošljiv si, čoveče.
Stvarno si... nepodnošljiv, čoveče.
Revolucionari ne rade tako.
Znaš kako si težak za razgovor?
Znaš kakve ti informacije dajem?
Ti si sitničava picajzla!
To si ti, sitničava picajzla.
Znaš šta ja radim sitničavim picajzlama?
Pozivam se na Grejhok deset.
Pozivate se na Grejhok deset? - Pozivam se na Grejhok deset.
Smesta mi daj svog supervizora
jer znam da ga imaš.
Znam da ga imaš, druže Džoše.
Sad ću da te preskočim. I to daleko.
Daj mi svog nadređenog.
Zbog Grejhoka deset?
Zbog Grejhoka deset, druže Džoše.
Budite na vezi.
Jebena picajzla. Sad je moj.
Pokazao sam mu.
Baš si u govnima, Bobe.
Sačekao te je na jednoj lozinki.
Budale.
Izvini što sam ti doveo ovo sranje.
Izvini zbog svega.
Stotinama godina smo pod opsadom.
Ništa nisi loše uradio.
Ne budi sebičan.
Život, čoveče.
Život!
Uvek se nađe neki... sitan detalj.
Dobro. Idi napred.
Džejkobe!
Idemo!
Dobro, narode.
Esperansa.
Zašto ovo toliko traje? Zaboga.
Kako ste nesposobni.
Jebem ti! Požuri.
Alfa jedan, ovde Zulu. Jedan beži u objektu.
Pratimo dalje Serhija Sent Karlosa.
Moram da se pokrenem.
Podešeno vreme. Tražim dva vozila za praćenje.
Da. Ko je to?
Da! Zdravo! Ko je to?
Ko je to? - Ko je to?
Ko je to? - Ja sam Bob Ferguson. Ko je to?
Brate moj.
Ko je to? - Tvoj čovek, Telirend.
Teli!
Teli, brate. Slušaj, čoveče.
Moraš da mi pomogneš. Imaju Vilu.
Čuo si za Vilu? Treba mi...
Daj mi mesto sastanka. - Moraš...
Odgovori mi na jedno pitanje.
Ne. Nemoj opet da prolazim kroz to.
Lakše. Znaćeš ovo. - Ne sećam se tih odziva.
Previše je godina prošlo. - Znaćeš ovo.
Kakvu picu najviše volim?
Meksičku obrijanu.
Dobro. Trenutak.
Govnaru jedan. Ovo je prokleti ratni heroj.
Sastanak je kod Sestara Hrabrog dabra.
Sestre Hrabrog dabra. Ne znam...
Onaj manastir u brdima?
Daj mi tačne koordinate.
Samo trenutak. Reci mu kako da stigne tamo.
I izvini mu se. Iskreno.
Halo?
Picajzlo! Daj mi jebene koordinate, smesta.
Dobro. - Požuri!
Do sestre Rošel se ide Ulicom stare misije...
Uspori malo, jasnije. - Zatim putem Kro krik.
Ubaci vozilo.
Sensei!
Ka brdima Čupakabra. - Brda Čupakabra.
I zvanično se izvinjavam.
Zvanično se izvinjavaš? - Da.
Uzgred, kako glasi odziv, jebena picajzlo?
„Sati ne postoje. Vreme nas ipak kontroliše.”
Jebi se, morončino!
Jebi se! Očigledno je da nemaš decu, idiote!
Čoveče, dobio sam koordinate.
Ulicom stare misije, pa Kro krik, do brda Čupakabra.
Idemo, Bobe. - Važi.
Idemo. Imam sve. - Pogledaj kroz prozor.
Šta? - Kroz prozor.
Pazi. - Sranje.
Ovde su!
Majku mu, oni su... Sranje. Tu su.
Zatvaramo radnju. Prazna je.
Ako kucaju, znaš šta ćeš.
Kako su nas našli?
Kako? Mislim da si previše telefonirao.
Mora da su pratili tvoje pozive.
Kakav je plan? - Bi Dži!
Kakav je plan? - Razmišljam.
Moje oružje? - Stani.
Bi Dži! - Idemo.
Vodiš ga na krov
do mojih kola u Ulici Lapam. Uzmi ključeve.
Pozovi me kad ga ostaviš. Latino, za mnom!
Ne. Neću s njima.
Neću s njima! Hoću s tobom.
Brate, potreban si mi. Sensei!
Hrabro, Bobe. Hrabro.
To je sve?
Hrabro. Da.
Hvala ti. Hvala ti, Sensei.
Hvala, Sensei! Hvala!
Prokletstvo!
Ovuda, Bobe!
Daj mi sve. - Evo.
Ne zanima me šta radiš.
Daćeš mi broj u idućih deset sekundi.
Ništa ne znam.
Ličim ti na roditelja?
Malo. - Daj mi broj
ili ustani i stavi ruke iza leđa.
Nemam njen broj. - Diži se.
Ruke iza leđa.
Stavi mu lisice. Vodi ga.
Imam ga.
Sad ga imaš?
Koji je?
Nisi išao na časove zdravog razuma?
Sedi, jebote.
Koji je broj?
Pod „Halo Kiti”.
Daj mi to.
Daj!
Pitala sam te za telefon.
U oči si me gledala i slagala.
Ovde sam da ti spasem život. Je l' to jasno?
Da me nisi više lagala.
Alfa dva na vezi!
Uređaj ženske osobe ide na jug putem 135.
Ne mrdaj.
Odred jedan, izvlačenje.
Dobro.
Sranje.
Bi Dži. - Sensei.
Tvoj lik je pao s krova i uhapšen je.
Šta se to desilo?
Pao je s deset metara na drvo.
Onda je dobio šoker.
Moja puška?
Imam je.
Dobro.
Sastanak kod Srca Isusovog.
ZABRANJEN ULAZ
Rošel.
Kakav sad nestašluk, Diandra?
Dovela sam dete, Vilu Ferguson.
Ona je ćerka Perfidije Beverli Hils.
Dolazim vam u nevolji i očajnički tražim utočište.
Neverovatno.
Ličim na nju?
Ne. Ne baš.
Ali iznutra ličite.
Što znači da predstavljaš rizik.
Ćerka drukare je mala drukara.
Moramo da pazimo.
Umeš da kuvaš?
Da.
Ne dozvoljavamo boravak onima
koji ne mogu da preuzmu odgovornost za svoj unos i iznos.
Mogu da zaradim za hranu i da pazim na sranja, ako si to mislila.
To sam mislila.
Sestro Voks, odvedi malu Perfidiju u sobu Panča Vilje.
Važi.
Objasniću ti.
Peškiri su ovde.
Kupatilo je pravo tamo.
Jastuk je tu, kao što vidiš.
Ne traži prokleti vaj-faj, jer ga nemamo.
Raskomoti se, Zlatokoso.
Šta ona zna?
Misli da joj je mama heroj.
A ja...
Nisam imala hrabrosti da joj kažem istinu.
Nisam mogla.
Perfidija Beverli Hils
predstavlja problem koji ne prestaje da se gomila.
Ovoj revoluciji nije potrebna još jedna takva.
Dovoljno je veliko sranje.
U tebi ima više borbe nego kod nas ostalih, Diandra.
Meni se sve ovo odavno smučilo.
Time! - Alis, draga, kako si?
Dobro. Hvala.
Sjajno izgledaš. Gladan si? - Da.
Ali mislim da kasnim.
Idem dole. - Napraviću palačinke.
Da ih pojedeš na odlasku.
Palačinke s bananom? One tvoje, čuvene?
Baš te.
Znam da te čekaju.
Idem dole.
Drago mi je da te vidim, Alis.
I meni, Time.
Napred.
Time.
Srećan Božić. Živeo Sv. Nikola.
Srećan Božić.
Kako si? - Dobro.
Davno je bilo. - Drago mi je, Sendi.
Znaš Verdžila Trokmortona.
On je iz „čišćenja i distorzije”.
Srećan Božić. - Srećan Božić.
Znaš Bila Dezmonda iz Vajthola.
Drago mi je i srećan Božić.
I, naravno, Roj Mor.
General Pete flote sa jugozapada.
Naravno. Dobro jutro.
Sedi.
Dakle... Šta ima?
Kako mogu da pomognem?
Znaš, Time,
upravo je do nas stigao jedan neprijatan trač.
Pozvali smo te da nam pomogneš da to rešimo.
Predaću te Bilu. On zna detalje.
Izvoli, Bile. - Dobro.
Time, preći ću na stvar.
Po nepotvrđenim informacijama,
pukovnik Stiven Džej Lokdžo otac je deteta mešane rase.
Koja mešavina?
Ne postoji lak način da se ovo kaže, ali...
Da.
Crne rase.
Znači,
bilo bi to zaista veliko otkriće, ako je istina.
Bile, smem li da pitam za izvor?
Naravno. To je deo provere belačkog porekla.
Iskrsli su neki podaci u dosijeu
izvesne crne militantkinje zvane Džanglpusi.
Pre 15 godina je jednom policajcu ispričala tu priču.
Pre petnaest godina.
Stajalo je sve vreme tu, u starom dosijeu.
Pukom srećom smo ga našli.
Gde je ona sada?
Odavno je mrtva.
Nema je više.
Pre nekoliko dana,
Lokdžo je najmio lovca na ucene da uhvati civila u El Pasu.
Vođa je bio Avanti Kju. Znaš ga?
Znam Avantija. Dobar vojnik.
Nije sjajan?
Odličan je, ali nije čiste krvi.
To je njegova prljava tajna.
Zvanično je polu-Meksikanac, ali je, u stvari, delom Komanči,
ili, šta ja znam, Eskim.
Odličan je tragač.
Reći će ti koliko novca ima džepu
na osnovu otiska, ali nije čistokrvan,
tako da mu ne bih verovao.
Dobro.
Dovoljno je dobar da nađe ono što Lokdžo traži.
Da.
Našao je Hauarda Samervila.
Bivši član „Francuza 75”. Vodi ilegalnu mrežu,
dovodi imigrante s južne granice u Baktan Kros na severu
i tu im pruža utočište,
u vidu smeštaja i posla za dilere droge i psihopate.
On je i zavisnik od marihuane.
Stvarno? Zvuči živopisno.
Pukovnik Lokdžo je poveo svoju jedinicu u Baktan Kros,
i izvršio raciju farme zamrznute piletine.
Ne. Obožavam njihove medaljone.
Možda će doći do nestašice.
Da ne pominjem da je vlasnik farme kolega, Božićni avanturista,
brat Bert Rimhorn, koji želi da mandovi nastave da rade.
Zatim...
Napao je srednju školu, Time.
Da.
Srednju školu.
I sada je na ulicama Baktan Krosa pravi pakao.
Isključio je svoje mapere.
Izvinite, ali mislim da shvatam
šta hoćete da kažete.
Lanac događaja je veoma čudan.
Lokdžo traži svoje dete mešanca,
ali znamo li gde je majka?
Zanimljivo pitanje.
Perfidija Beverli Hils.
Vodi se kao nestala. Bivša pripadnica „Francuza 75”.
Pre oko 15 godina je postala zaštićeni svedok,
zatim je nestala.
Agent koji ju je priveo...
Pukovnik Stiven Džej Lokdžo.
Primećena je na Kubi ili u Alžiru, u zavisnosti od izveštaja.
Znači,
nije majčinski tip, izgleda.
A nas nazivaju divljacima.
Lokdžo je ukaljao karu.
Mora da je očisti.
Ako nađe to dete,
može da se otarasi dokaza
i nastavi da pravi budale od svih nas.
Šta treba da radim?
Time, s obzirom na tvoje stručno rešavanje porodičnih pitanja...
Očisti to.
Da očistim?
Toliko da svi možemo da jedemo s poda.
Da. Toliko čisto.
Razumem.
Dobro, gospodo.
Izgleda da idem na zapad.
Neka te čuva Sveti Nikola.
Živeo Sveti Nikola.
Imam nešto da te pitam.
Važi.
Da li je bila drukara?
Jeste.
Tata mi je rekao da je bila heroj.
Ne lupaj glavu.
Ne lupaj glavu o to.
Dobro.
Znate li svoje prezime?
Ne.
Kako je prezime?
Betmen.
Hajde, reci pravo prezime.
Parker. Piter Parker.
Piter Parker. Slušaj. - Da.
Ovo ti je poslednja prilika za prezime,
inače dodajem prijavu.
Prestani da me maltretiraš!
Parker. Džim Parker.
Zoveš se Džim Parker? - Da.
Džime, datum rođenja?
Osamdeset i neka. - Da.
Hajde. Diži se.
Idemo.
Ustaj. Sranje.
Sedi tamo.
G. Džim Parker, je l' tako?
Imaš 42 godine?
Ona će da vas pregleda.
G. Parkeru.
G. Parkeru, ovde.
Imate li zdravstvenih problema?
Da. - Pogledajte me.
Bobe. Pogledajte me.
Dijabetičar?
Jeste li dijabetičar?
Da.
Jeste li uzeli juče insulin?
Znate, ako ste loši,
treba svakoga dana da uzimate insulin.
Nećemo ovog moći da primimo.
Mora da ide u urgentni.
Hvala. Prijatno.
Kako si? - Dobro. Ti?
Dobro, hvala.
G. Parkeru, ovde je toalet.
Hajde da proverimo šećer.
Proći ćeš kroz toalet,
pravo niz hodnik, pa desno na požarne stepenice.
Smesta.
Smesta? - Smesta.
Kolega, možete li da mi potpišete ovo?
Bože!
Bobe!
Sensei, brate!
Bože. Sensei, hvala ti. Hvala ti, brate.
Uzmi ovo.
Hvala ti! Bože.
Dobro. Jedan selfi.
Bože. Imaš...
Šta? Dobro. - Ovako.
Uspeli smo.
Gubimo se odavde, čoveče. - Gde ćemo?
Sestre Hrabrog dabra. Brda Čupakabra.
Idemo u ofanzivu.
Sestre Hrabrog dabra.
Izračunavam putanju... - Brda Čupakabra.
Brda Čupakabra. - Brda Čupakabra.
Ne spasava se svaki dan „Francuz 75” dvaput u jednom danu!
Idemo, rokamo!
To! - Idemo!
Ima još? - Ne. Ovde je.
Debela mrcino.
Ja sam pukovnik Stiv Lokdžo.
Sa mnom nema zajebavanja. Imaš informaciju, da čujem.
Video sam sivi kombi kako ide ka severu. Uz Kro krik.
Sadržaj? - Ne znam.
Belac vozi, crna devojka suvozač.
Sever.
Šta je u tim brdima?
Sestre Hrabrog dabra.
Ko su one?
Gaje vutru. Monahinje.
Je l' to neka izopačena sprdnja s Bogom?
Ne šalim se.
Koliko ih ima?
Ne znam. Gomila. Deset ili dvadeset.
Oružje?
Mislim da su vegetarijanke.
Ljudi, idemo da radimo naš posao.
Delta dva, ovde Delta jedan. Tražim slike.
Planinski lanac, 10 km, severozapadno. Čujete?
Ruke!
Voljno.
Priđi bliže.
PRIRUČNI KOMPLET ZA UTVRĐIVANJE OČINSTVA
Ako se ne poklopi, slobodna si.
Ali ako se poklopi,
ako bude ravna crta,
imaš problem.
Šta je to?
Tvoja budućnost.
Koliko imaš godina?
Imaš 16 ili 17. Tu negde.
Imaš li dečka?
Nemam šta da ti kažem.
Premlada si za dečka, znači, „ne”.
Ne odgovaraj umesto mene.
Sve se slaže.
Izvela si je iz škole.
Našla si njen telefon. Razbila ga.
Onda je ispustiš pred ciljem,
u nekom smrdljivom manastiru?
To mora da boli.
Pomozi ti meni, ja ću tebi.
Predaj mi Peta Kalhuna,
Raketaša, Geto Peta,
i puštam te kući, a ti spaseš devojčicu.
Znaš da je s pukovnikom?
Kad kažem „kući”,
mislim na federalni zatvor.
Silovao si je?
Misliš da si moja ćerka?
Voleo si je?
Odgovori!
Misliš da si moja ćerka?
Rezultat testa nije bitan. Imam oca, a to nisi ti.
Oca? Nije bio dobar ni tvojoj majci.
Kako bi bio dobar tebi?
Gde je on?
Kunem se da ne znam. Kunem se.
Diandra, znaš li koliko ljudi mi se klelo Bogom
da ne znaju?
„Kunem se Bogom, ne znam.”
Kunem ti se Bogom,
ako znaš, možemo da spasemo tu devojčicu.
Ona nije ništa uradila, a ja ne znam.
Ne znam gde je on.
Kad bih znala, rekla bih. Ne znam gde je.
Šta ti je, jebote? Gde je on?
Spasi sebe, idi u zatvor,
ja prenesem pukovniku, spaseš devojku.
To su ti opcije. Sad svakako gubiš,
a možda ćeš sačuvati sebi život.
Trebalo bi da se više šminkaš, da lepše izgledaš.
Kad se ide na ples, uloži se trud.
Stavi se više šminke.
Zašto ti je majica tako tesna?
Nisam ja gej, ako to hoćeš da kažeš.
Nisam to rekla.
Nisam homoseksualac.
Nisam to rekla, ali ti vidim dodatke na potpeticama.
Pametnjakovićka. Da...
Prava mala princeza, zar ne?
Praviš se pametna, kao majka.
Tvoja majka se pravila pametna i zakopao sam je.
Mučiš se da upamtiš šta si malopre pročitao?
Ako je ravna crta, imam problem. Ako nije, puštaš me.
Nema šanse da sam tvoja jer sam bar pismena.
Umukni!
Prokleta mešanko!
Daj vozilo. Smesti dete u kola.
Nisam mislio da će da se vrati po nas.
Ulenjio sam se. Nisam pazio.
Mislio sam da će se na vratima pojaviti
njena majka, a ne ovaj govnar.
Da vidi ćerku, nauči je ženskim stvarima,
da joj pravi frizuru,
da joj bude mama.
Ja ne umem da joj pravim frizuru.
Znaš?
Ne umem da joj sredim kosu.
Dobro...
Nemoj da mi mračiš, Bobe.
Neću.
Ovde sam.
Spusti to, brate.
Sranje.
Evo ga.
Stavi ovo u ranac.
Ovo je kraj puta, zar ne?
Nije za tebe.
Morski talasi.
Moram da te ostavim, Kemosabe.
Šta? - Dalje ideš pešice.
Pešice? - Da.
Idemo.
Skrenuću ka ovoj pumpi, usporiću,
a ti se otkotrljaj. Ja nastavljam.
Otkopčaj i spremi se.
Kotrljanje. - Da.
Važi.
Znaš šta je sloboda? - Šta?
Bez straha.
Kao prokleti Tom Kruz.
Dobro. Iskačeš na četiri. Jedan...
Dva...
Daj pušku!
Tri...
Hajde!
Četiri!
Uspori!
Hajde! Četiri, Bobe!
Hajde, četiri!
Ustaj! Idemo.
Nadoknađuješ propušteno vreme? Male igre između tate i ćerke?
Igre između tate i ćerke?
Ja sam Božićni avanturista!
Znaš šta je to?
Ne!
Imam viši poziv.
To je veća čast nego imati tebe.
Kontakt! Pravo napred!
Voleo sam je, ako se pitaš.
Najlepša veštica koju sam ikad video.
Umukni. - Da, bila je posednuta.
Umukni, jebote. - Bila je luda.
Kao i ti. Nosiš to u sebi.
Namirisao sam to na njoj, kao i na tebi.
Bila je drukara.
Bila je ratnik, pravedni ratnik za slobodu!
Borila se protiv slabih!
Bila je prokleta drukara!
Trebalo bi da poštuješ majku i oca.
Iskopaću ti oči.
Avanti.
Kako ide lov na ucene?
Dobro. Kako je kod tebe?
Moglo bi biti bolje.
Kad nije jedno, iskoči drugo.
Smatraš da je to istina?
U svakom slučaju...
Želim da odstraniš ovu.
Ko je to?
Osumnjičena za ubistvo. Mandovka, mešanka.
Povezana s narko-kartelima. Nikom neće nedostajati.
To je dete. Ne ubijam decu.
Deca prave sranja.
Zašto ti to ne uradiš?
Ne mogu. Imam posla. Ko može?
Neka Erik Gаrou to uradi. - Neću Erika.
Plaćam duplo ako ovo odradiš.
Ne zanima me. Neću.
Dobro.
Znaš gde je 1776?
Blizu Del Rija, kod Voltera?
Da. - Da.
Odvedi je tamo, plaćam dnevnicu.
Pametnjakovićka.
Nevaspitana si!
Nisi dobro odgajana!
Vidiš ovo?
To ti je sve od majke.
Ulazi... unutra.
Samo šutiraj. Šutiraj!
Šutni!
Žao mi je što se ovako završilo.
Možda bismo se bolje upoznali da si bolje vaspitana.
Kopile malo.
Kopile.
Sve proklete veštice.
Kuda me vodiš, govnaru?
Neko će da te traži?
Pitam, neko će da te traži?
Da.
Kad me nađu, jebaće ti kevu.
Sranje. Hajde.
Sranje!
Pazi glavu.
Digni košulju i okreni se.
Ruke na glavu.
Na posao.
Ne mrdaj. Imaš li neko oružje?
Ne.
Zašto si bežao od nas?
Imao sam naporan dan.
Nisi video rotaciju?
Video sam.
Šta si izbacio iz vozila?
Molim?
Šta si izbacio iz vozila?
Đubre. - Sigurno?
Da. - Pio si nešto danas?
Nekoliko. - Čega?
Nekoliko malih piva.
Tu si.
Vidim te.
Imam te sad, imam te.
Brže, kršu, hajde!
Ko je ovaj govnar?
Šta hoćeš?
UPORNI
To je od Lokdžoa?
Imamo telo.
Prijem.
Hvala, crvenokožac.
Sranje.
Ne...
Majku mu.
Sranje!
Šta to radiš, budalo?
Crveni, znam da me čuješ.
Poludeo si od vatrene vode.
Bože.
„Zelena polja”, „Seljaci Beverlija” i „Raskrsnica Hutervil”!
Zeleno...
Vila!
Sranje.
Molim te. Dobro.
Sranje!
„Zelena polja”, „Seljaci Beverlija” i „Raskrsnica Hutervil”!
Šta?
„Zelena polja”, „Seljaci Beverlija” i „Raskrsnica Hutervil”!
Ne znam šta...
Kaži!
Vila?
Vila!
„Zelena polja”, „Seljaci Beverlija”...
Ne, dušo. To sam ja. Vila, tvoj...
„Zelena polja”, „Seljaci Beverlija”...
Dobro!
Ovde tvoj tata, Vila!
„Neće više biti tako prokleto bitni.” Pogledaj me.
Ko si ti?
Tvoj tata!
Pogledaj me.
U redu je.
Jesi li dobro, dušo?
Dobro si? Hajde u kola. Idemo!
Idemo.
Bože.
Sad si dobro. Dobro si.
Poznajete li crnu militantkinju po imenu Perfidija Beverli Hils?
Da.
Da li je bila deo grupe poznate kao „Francuzi 75”?
Jeste. - Da.
Pukovniče Lokdžo,
jeste li se ikad upustili u ljubavnu vezu s tom ženom?
Gospodo,
ja sam se borio s neprijateljem izbliza u bitkama.
I u mračnim uličicama i senkama špijunaže.
Jednom sam bio silovan obratno.
Silovani obratno?
Možete li nam objasniti kako to funkcioniše, pukovniče Lokdžo?
Neprijatelj je primenio varku.
Bio sam drogiran.
Dok sam bio u nesvesti,
mozak mi nije radio.
Ali moj alat jeste i verujem da sam tada iskorišćen.
Kakav dokaz imate za to?
Ako ste bili u nesvesti, kako znate?
Ne znam tačno, ali pretpostavljam.
Kad sam se probudio, intimni deo je bio osetljiv
i bilo je tragova interakcije.
Interakcije?
Verujem da je ona krala spermu.
Demon semena.
Tačno.
Pukovniče Lokdžo,
koji bi bio cilj neprijatelja da vas siluje obratno?
Videli su snagu mog uma i tela.
Želeli su da je imaju.
Čestitam, Stive.
Sada si Božićni avanturista.
Majko mila. Hvala.
Pokazaću ti jugozapadno krilo.
Svakako. - Da prošetamo?
Da.
Prva stanka u obilasku, tvoja nova kancelarija.
Zaboga.
Znaš, iskren da budem, Sendi,
pomišljao sam načas da neću proći.
Lokdžo, srećni smo što te imamo.
Sad, a ovo se podrazumeva,
ovo je mesto na kome možeš da se opustiš, držiš sastanke,
držiš lične stvari.
Želimo da naši članovi imaju dom daleko od doma,
u bilo koje doba.
To je sjajna zamisao.
Trenutno je prazna, ali daćemo ti da je prilagodiš sebi.
Čoveka definiše njegov ukus, zar ne?
Svakako.
Evo nas.
Soba 55.
Vidi ovaj pogled.
Vidi samo.
Smem li? - Apsolutno.
Prokletstvo. Zaboravio sam ključeve za tebe.
Sačekaj me tu, doneću ih.
Razumem.
Dugo već nešto čuvam
i nameravao sam da ti to dam.
U redu?
Nisam ti to ranije dao, jer...
Nisam hteo da te izložim nekim stvarima.
Nisam hteo da se osetiš
tužno ili zbunjeno zbog toga.
Ne znam šta sam hteo. Hteo sam...
Hteo sam da te zaštitim.
Od svih sranja tvoje majke.
Od mojih sranja.
Hteo sam da ja budem taj
kome se obraćaš za pomoć.
Znaš, onaj...
Kul tata kome možeš sve da kažeš.
Čak i ako znam da je to nemoguće.
Ali ne želim...
Ne želim više ništa da te lažem.
I nešto čuvam već više godina,
i hoću samo... da ti to dam.
Pokazaću ti ovo,
i, ako želiš, možeš da ga vidiš.
Želiš da ga vidiš?
Ne znam šta je to, tata.
Ne znaš šta je to? - Ne.
Pismo.
Pismo od tvoje majke.
Za mene ili za tebe?
Za tebe.
Hoćeš sama da ga pročitaš?
Samo izvoli.
Draga Šarlin...
Pozdrav s one strane senki.
Ne bih da te šokiram, ali već dugo želim da ti pišem.
Često se probudim i vidim kako je potpuno ludilo to kako sam
i zašto sam tu gde jesam danas.
Razdvojena od svoje porodice.
Celog života sam se pretvarala.
Pretvarala sam se da sam jaka,
pretvarala sam se da sam mrtva.
Da li je sad prekasno za nas, nakon svih mojih laži?
Jesi li srećna?
Imaš li ljubav?
Šta ćeš da radiš kad porasteš?
Hoćeš li probati da promeniš svet kao ja?
Mi nismo uspeli.
Ali možda ti hoćeš.
Možda ćeš ti biti ta koja će srediti svet.
Mislim na tebe svaki Božji dan.
Svaki Božji dan.
Volela bih da sam bila jaka za obe.
Znam, jednoga dana,
kad bude dobro i bezbedno,
naći ćeš me.
Molim te, poljubi svog tatu,
mog Geto Peta.
Voli te tvoja mama, Perfidija.
Kako radi ovaj blic?
Ne hvata mi lice.
Ne znam kako... da mi uhvati lice.
Povuci na gore, imaš munjicu.
Tu piše: „Blic auto uključen, isključen.”
Ne.
Samo pritisneš...
Ima mali...
Ima mali kružić dole desno.
Klikneš na to.
Ili otpozadi. Može i tako.
Pažnja. - Pritisnem kružić.
Ovde N6EDG, Viski sauer iz Ouklanda.
Pažnja, javlja se Viski sauer iz Ouklanda.
Rekoše, Oukland?
Da.
Ponavljam, racija u toku.
Sastanak demonstranata u Parku Linkoln.
Pažnja, ovde Viski sauer.
Opšti poziv. N6EDG.
Znaš, do Ouklanda ima tri i po sata vožnje.
Da.
Znaš da je to daleko?
Napolju pada kiša.
Čuvaj se.
Neću.
JEDNA BITKA ZA DRUGOM
Prevod titlova: Zvonimir Ivanov