Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Har du jobbet til kl. 06?
Ja, jeg kom hjem kl. 06.30 i dag.
Etter å ha jobbet med brannvesenet om ettermiddagen,
ble skiftet vårt forlenget til vi var ferdige.
Hva er statusen på brannen basert på det dere har observert?
Området er enormt.
Vi visste fra starten av at det ville bli en stor brann,
men ingen forventet en så stor brann.
Jeg må innrømme at med denne brannen
ble vi sjokkert over hvor mange ville dyr som kom ut av brannen.
Da de så oss brannfolk, ble de så redde
at de gikk inn i brannen igjen.
De ville dyrene?
Ja, villsvin, villkatter, rådyr og andre dyr.
De gikk heller inn i brannen enn å komme i nærheten av mennesker.
-Gikk de heller inn i flammene? -Ja, det er det jeg sier.
-Vindturbinene lager mye lyd. -Ja, spesielt når det blåser.
-Mye støy. -Ja, virkelig.
De lager brede veier til vindmøllene,
og det blir ikke plass til hestene. De ødelegger mye.
-Og så står bare veien igjen. -Det er sant.
Helt utrolig.
Se, de er der borte. Jeg ser en.
-Er det noen hvite? -Nei.
Mange brune.
Det er to, tre, fire, fem... åtte, ni, ti, elleve...
-Ser du hoppen? Er hun der? -Ja, hun er der.
Vil du se?
De går lenger unna.
Det blir mer tåke.
Det er gult. Veldig tørt.
Tåken ligger lenge her.
-Hvordan ville det sett ut ellers? -Som i Sahara.
Se, her er de.
-Vi ser den hvite tydelig nå. -Herfra, ja.
For et bråk.
Vi kommer til å punktere.
-Når de hører bilen, stikker de. -Ja.
Stå stille.
...en av de verste i Spania.
Hvordan ser du på fremtidige branner, i Galicia og i hele Europa?
I fremtiden? Det vil bare bli verre.
Det er klimaendringene.
En temperaturøkning på én grad fører til 12 prosent flere lyn.
Det er dokumentert.
Når klimaet er mer ustabilt, og alt er mer lettantennelig,
øker risikoen for brann med 12 prosent.
Hva mener du at man kan gjøre
for å være bedre forberedt på fremtidige branner?
-Først må vi forstå dem. -Forstå dem?
Vi har hatt branner som har beveget seg 19 og 15 km.
De krysser motorveier. De sluker alt.
Må hønene mates, eller har de fortsatt mat?
Jeg vet ikke.
Jeg går og sjekker.
Og hos señor David, har de nok mat?
Alt er tørt, hva?
Alt er tørt. De har ikke vann til vanning.
Vi må vanne nepene og maisen.
-Vil du ha litt mer? -Nei, jeg har litt igjen.
Hører du meg?
Vi fortsetter med slukkingen, så alt er i orden.
Vi drar opp, Jorge. Det ser allerede bra ut.
Ingen store problemer. Branngaten der nede holder.
Den høyeste går helt opp til utløpet av elven.
Røyken bak møter den brente delen,
så jeg tror ikke den sprer seg på venstre... nei, høyre side.
Det er mange ild- og støvvirvler på kanten. Det er rart.
Det er i det sørligste området.
Ok. Vi er der vi forlot dere tidligere.
Det er 50 prosent.
Opp ti poeng.
Luftfuktigheten er 40 prosent.
Krattskogen må ligge på 70-80 prosent.
-Se på fargen. -Det har ikke regnet her.
Nei, ikke en eneste dråpe.
Det er 28,8 grader på fjellet her. Og vi er på vei mot Verín.
På denne tiden er 31-33 grader veldig høyt.
Alt kommer til å eksplodere. Pokker.
Alt kommer til å eksplodere fra vindturbinene - 3000-4000 hektar.
Ok.
Sjansen for at den blusser opp er veldig liten.
-Sjefen. -Hvilken sjef?
Hei, sjef.
Se.
Jeg prøver å sette den fast der oppe.
Stå ved siden av meg for sikkerhets skyld. Løp hvis den faller mot deg.
Den faller på meg!
Den drepte meg nesten.
Vi prøver denne.
-Forsiktig, det er ekko. -Ekko! Ekko...park.
-Jeg bøyer... -Se opp.
Jeg bøyer et tre.
-Det var ikke i Baiona. -Jo, det var i Baiona.
Det er lenge siden. Jeg var hos besteforeldrene mine.
Røyken nådde Madrid. Jeg så det på nyhetene.
Men det var ikke i nærheten av Baiona, og brannen var påsatt.
Ja, noen satte fyr på skogen.
Jeg tror politiet så ham. Ha det.
Tror du på det?
Vi tar et tre til.
Vi tar et til.
Pent, Asier.
Veldig bra.
-Bom. -Kom igjen.
La meg prøve først.
Veldig nær. Søren.
Vi må plukke flere steiner etterpå.
Du traff meg nesten.
Kult!
Vi stikker herfra. Løp for livet, Pedro!
-Løp, Pedro! Løp! -Vent på meg!
Løp, Pedro! Løp!
-Jeg fant en stor stein. -Vil du leke noe annet?
-Ja, vi kan...
Den med villhestene? Husker du den med oksen?
Ja, nettopp.
Løp!
Hallo?
-Hei. Eva, ikke sant? -Ja.
Jeg vil at du skal se på hesten vår igjen.
Hun er veldig forkjølet.
-Har hun mye slim? -Nei, ikke noe slim. Hun hoster.
-Hoster. Ok. -Jeg vil at du skal se på henne.
-Jeg prøver i dag eller i morgen. -Det er vel greit.
Ok. Det blir nok i morgen, ok?
Hva gjør du med telefonen din? Den piper.
Jeg kommer i morgen. Ikke vær redd.
-Ok. -Ok, bra. Ha det.
Ha det. Takk.
Rolig, rolig. Hei.
Rolig. Sånn, ja. Flink jente.
Flink jente.
Hei, hei...
-Hvor gammel er hun? -Jeg tror hun er åtte.
-Ruben vet det, men åtte tror jeg. -Hun er ung.
Det går bra.
-Hva jobber du med, Mingos? -For skogsforeningen.
-Her i O Rosal? -Ja.
-Hva gjør du? -Litt av hvert.
Jeg kjører traktoren, vi har geiter, rydder underskogen.
-For å forhindre branner? -Nettopp.
Jeg er livredd for ild.
De har levd i fjellene i tusenvis av år.
Selv om de lever i frihet med veldig lite menneskelig kontakt,
følger de et tradisjonelt stellesystem.
Man samler dem sammen én gang i året
og gjør det som kalles "curros".
Disse "curros" utgjør en enorm kulturell verdi for Galicia.
Og dette er den største bestanden av villhester i Europa.
Rundt 10 000 dyr.
Men det var 22 000 for 70 år siden,
så nedgangen har vært dramatisk.
Hvis dere ser til sidene, kan dere kanskje se noen.
Dette er et område der man kan se noen hester.
-Til venstre har vi noen. -Rett frem.
Et annet karaktertrekk er at selv om hester anses som
det man på engelsk kaller "grazer", dyr som spiser gress,
har disse hestene fra Galicia, Nord-Portugal og Nordvest-Spania
evnen til å livnære seg på og spise av krattskog.
En av deres viktigste matkilder er gulltorn.
Hvis du er galicier, vet du hva gulltorn er.
En veldig tornete busk som de kan spise.
Gulltornbusken er lettantennelig.
Det leder oss til neste tema.
Fra åtte om morgenen... til åtte neste morgen.
-Nei, det er 12 timer. -Det er 24 timer, San.
Når du er i beredskap, er det 24 timer.
Og 24 timer på tirsdag? 24 pluss 24 blir 48.
Jobber vi 150 timer på to uker?
-Mer enn en enhet på en måned? -Nei.
Jo, 24 timers beredskap, San.
-Du liker fortsatt ikke Mísia. -Hun er ikke så verst.
-Men det er ikke tradisjonell fado. -Nei.
-Tradisjonell fado er uutholdelig. -Hun synger med Iggy Pop.
Hun er en spesiell sanger. Jeg prøvde å se henne hele livet.
Jeg kjørte 300 km eller mer bare for å se henne. Spektakulært.
-Mísia? -En fantastisk sanger.
Og med Abalarsteinen til venstre og Touriñánfyret til høyre
ved det mest stormfulle havet på hele Den iberiske halvøy.
Og det føltes som om havet stilnet.
Havet stilnet for å la henne synge.
-Var det rolig? -Det rørte seg ikke.
Dette er Mísia.
Jeg går nå, Benigno. Vi ses i morgen.
Mottatt. Ses i morgen.
Pokker.
Ok, perfekt.
Der er det perfekt.
Her borte, mamma!
Ta med munnstykket.
Jeg tar det med rundt.
Nivået i reservoarene har aldri vært så lavt.
Her om dagen sjekket jeg...
Det skal ikke regne før 15. oktober.
-Da bør det begynne å regne. -Det ser ikke bra ut.
Her. Takk.
Kom igjen.
Jeg trekker meg.
Har du alle, pappa?
Mottatt, Juan Carlos. God kveld.
Gi meg et bra et.
Greit.
Jeg kan bare spille "brisca".
Ditt siste, pappa.
De kastede.
Ingen vil ha dem.
Få se.
-Du tok dem, ikke sant? -Ja.
Elendig.
-Med bare ett kort. -Pappa vinner.
Vi griper sjansen. Fremover fort.
Si fra om det fortsatt er ild, ok?
-Her, Cristina. -Fortsett sånn.
Ikke la ham stikke, Asier!
-Han kommer seg ikke løs. -Fortsett.
Han har stått sånn hele formiddagen.
Vil du ha hjelp?
-Kom, han gjør deg ikke noe. -Nei.
Denne veien, da. Han er rolig.
Sett den et sted på ham og hold den sånn.
Trykk med tommelen sånn og ta denne delen.
Med tommelen sånn.
Overalt, til det ser sånn ut.
Nærmere. Ikke vær redd for hesten.
-Skal jeg fortsette på beinet? -Nei, her borte. Ikke på beinet.
Én.
En gang til.
Hardere.
Få se.
Veldig bra. Der...
-Hvis du vil, kan jeg ta halsen. -Ok.
Det er kanskje vanskelig for deg, for man må være sterk.
Og jeg er kjempesterk.
-Hardere. Nærmere hesten. -Ikke dytt meg.
Gå nær og press hardt.
Da jeg var tre, gikk jeg så nær beinet hans.
Jeg brydde meg ikke om spark.
Du må gjøre det fort.
Nei, nei!
Opp med deg. Hva gjør du?
Skittent.
Der, for eksempel.
Hørte du ikke?
-Hva faen? -Hva er det?
Det er som om han er der, og så hører du det der borte.
Jeg er flink til å etterligne hester.
Hvordan?
-Ja. -Jeg har øvd siden jeg var liten.
-Jeg er elendig til det. -Få høre.
Pokker.
Den der?
Kom igjen! Ta den lyse.
-Ta den unghesten. Nummer 44. -Nei, den andre.
Ikke denne, den andre.
Kom igjen! Opp med farten!
Kom igjen, gutt.
-Hvilken er det? -Denne, for pokker.
Denne?
-Det er umulig å komme seg opp. -Helikopteret er på vei opp.
Det spiller ingen rolle nå. Brannen kan ikke slukkes.
Se på alle fuglene. Se som de flyr.
Herregud.
-Der er det. -Nå, nå.
-Hvor dumper de vannet? -De traff ingenting.
-Hvor kommer dette fra? -Det har ikke sluppet noe.
Det gir seg nå. Nå, nå. De dumper vannet nå.
Brannen skremmer vettet av meg.
Se. Flyet er på vei mot eiendommen min nå.
Hvor er det på vei? De sirkler rundt...
Der oppe på åsen. Brannen startet på nytt der.
For noen drittsekker!
Brannene var bittesmå i morges. Det var ingenting.
Og se hvilken elendighet de har stelt til igjen.
Kom igjen.
Jeg dro til Fonte Vella, og de gjorde ikke mye der.
De slo ned brannen for hånd.
Det var alt, og nå skjøt den fart igjen. Jeg skjønner det ikke.
De sto der og så på i stedet for å slukke brannen.
De var hos Luis. En brigade ved veien gjorde ingenting.
Hva faen er det?
Vi finner et potensielt brannområde innen fem timer.
Jeg sender det over.
Senere må vi kanskje justere innsatsen, men potensielt...
Den holdes tilbake av branngatene Fresca og Lombo.
Det er en branngate lenger fremme som går vinkelrett. Vi må handle.
Men ta en titt, gå nærmere og innta posisjonene deres.
-Gjør analysen deres rolig. -Ok.
Forsiktig, Jorge.
Kom igjen. Kjør inn, for faen.
Jeg skriver det fort ned.
Den ser ut til å være mest aktiv på venstre flanke.
Brannen er bak oss. Det er bedre å ikke la ham passere.
Gå nærmere.
Hørte du meg?
Kan du gjenta det?
Branngaten vi lager fra venstre side til bakenden...
Vi må få inn et par personer der,
for den rykker veldig raskt frem. Den kan hoppe over.
Hei! Hei!
Hei!
Det er sekundære på den andre siden.
Jeg har allerede bedt om flystøtte på venstre flanke.
Venstre flanke.
Vi er alene her.
Ingen kan se noe her.
Det begynner å bli komplisert.
-Det er mye ild. -Ja.
-Bilene som kommer derfra... -Hvordan kom de gjennom?
De må være fulle av aske.
-Den kommer nærmere, ikke sant? -Ja.
-Vinden driver den hitover. -Hvis jeg ser flammer, drar jeg.
-Jeg tar sykkelen. -Ja, det går fortere på sykkel.
La i det minste én fugl leve.
Se! Nei!
-Aske. -Jeg fikk litt i øyet.
Jeg liker ikke røyken.
Det lukter som bestefars grillfest.
-De kommer til å evakuere oss. -Ja.
-Kablene brenner! -Det var derfor de kuttet strømmen.
Ja, det var derfor.
-Hva med fuglene? -Nei, fuglene er raske nok.
Men fugler, som alle dyr, kan overraskes ovenfra.
Vinden kan presse røyken nedover og overraske dem.
Da flyr de ikke vekk. De blir overrasket, akkurat som oss.
Husk at det brenner 8000 hektar i timen.
Det er alvorlige saker.
Så dyrene, i den farten...
Noen dyr rekker ikke å flykte gjennom skogen.
-Det er sterk vind. -Ingenting kan stoppe dette.
-Vi går. -Ja.
Flammepunktet stiger til 30 prosent.
Den relative luftfuktigheten er nede i 65 prosent. Det er derfor.
Pokker, overføringshastigheten er høy.
Dette begynner å bli komplisert.
La oss se...
Relativ luftfuktighet faller. Flammepunktet går opp 30 prosent.
Vi må slukke brannen fra veien.
Akkurat nå er et direkte angrep helt utelukket, spesielt for hånd.
Vi kommer oss ikke inn her. Vi må hente brannbilen.
Ja.
-Og den begynner å gå rundt bak oss. -Ja.
La oss gå til det brente området bak oss.
Vi kan ikke la den omringe oss. Vi har en god fluktrute, men vi må dra.
-Sakte, men sikkert. -Ok.
Du har jobbet med brannslukking i 32 år.
På hvilke måter har branner forandret seg på den tiden?
Brannene forandret seg gradvis. Så gjorde de et slags hopp,
da hastigheten, intensiteten, kraften og uberegneligheten økte.
De er veldig annerledes nå.
Det kanskje mest overraskende er endringen i lyden fra brannene.
De brøler. Det er en annen lyd.
Helt annerledes.
Og noen ganger...
kaller dere dem udyr?
Ja. Noen branner, ikke alle,
oppfører seg som brennende udyr. De høres annerledes ut.
-Hvordan høres de ut? -De brøler.
Lyden er et brøl.
-Har du noen gang vært redd? -Selvfølgelig. Veldig.
Hvem blir ikke redd når 40 meter høye flammer kommer mot en?
La meg se. Kom igjen.
Når jeg ber deg se alvorlig ut, skal du se ut som en modell.
Det blir kult. Så ber jeg deg se på meg og smile.
Da får vi to bilder på én gang, ett som modell og ett med et smil.
-Sant. -Det er min måte å lure dere på.
-Men dere skjønner det senere. -Ja.
Hold tøylene som om du skal... Men ikke rør deg, ok?
Vi får superkule bilder når du holder i tøylene.
-Og så klapper du ham. -Her?
-Hvor liker han det? -Rubio? Han liker dette.
På halsen?
Og her...
Og så gjør vi som med bildene vi tok i stad.
Jeg måtte ta dem på nytt fordi jeg ikke fikk med Rubios hover.
Dere kverker meg om jeg ikke får med hovene, hva?
Dere har bilder med ham avskåret og med deg i helbilde.
Se mot antennen som i stad. Sånn, snu deg til siden.
Det blir noen kule bilder sånn. Se mot antennen.
-Plager solen deg? -Nei. Nesten, men nei.
Nei, ikke gå bort med ham. Bli der og se den veien.
Kan du snu deg og stå som før?
Det var helt perfekt.
Hypp.
Det ser superkult ut.
Sånn, ja. Akkurat sånn. Det er så kult.
Det er bra, Pedro. Se den veien, ok?
Tekst: Marita Langelo Iyuno