Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Har du jobbat till kl. 06.00?
Ja, i dag kom jag hem kl. 06.30.
Efter att ha jobbat med brandbekämpningen på eftermiddagen-
-förlängdes vårt skift tills vi slutade.
Vad är statusen på branden enligt vad ni har observerat och verifierat?
Området är enormt.
Vi visste från början att det skulle bli en stor brand-
-men ingen kunde ha förväntat sig en så stor.
Jag måste erkänna att med den här branden-
-blev vi alla chockade av mängden vilda djur som kom ut ur branden.
När de såg oss brandmän blev de så rädda-
-att de gick tillbaka in i branden.
De vilda djuren?
Ja, vildsvin, vildkatt, rådjur och andra.
De gick hellre tillbaka in i branden än att komma i närheten av människor.
-Gick de hellre in i lågorna? -Ja, det är det jag säger.
-Vindkraftverken är högljudda. -Ja, särskilt när det blåser.
-Mycket oväsen. -Ja, verkligen.
De gör breda vägar till vindsnurrorna-
-och lämnar inte plats för hästarna. De förstör mycket.
-Men sen blir bara vägen kvar. -Ja, det är sant.
Otroligt.
Titta, de är där borta. Jag ser en.
-Finns det några vita? -Nej.
Många bruna.
Det finns två, tre, fyra, fem... åtta, nio, tio, elva...
-Ser du ungstoet? Är hon där? -Ja, hon är där.
Vill du ta en titt?
De går längre bort.
Det blir dimmigare.
Det är gult. Väldigt torrt.
Dimman varar länge här.
-Hur skulle det se ut annars? -Som Sahara.
Titta, här är de.
-Vi ser den vita tydligt nu. -Härifrån, ja.
Vilket oljud.
Vi får punktering.
-När de hör bilen, sticker de. -Ja.
Stå still.
...en av de värsta i Spanien.
Hur ser du på framtida bränder, inte bara i Galicien, utan i hela Europa?
I framtiden? Det blir bara värre.
Det är klimatförändringarna.
En temperaturökning på en grad skapar 12 % fler blixtar.
Det är ett dokumenterat faktum.
När klimatet är mer instabilt och allt är mer lättantändligt-
-ökar risken för bränder med 12 %.
Vad anser du att man kan göra-
-för att vara bättre förberedd på framtida bränder?
-Först måste vi förstå dem. -Förstå dem?
Vi har haft bränder som har rört sig 19 och 15 km.
De korsar motorvägar. De slukar allt.
Behöver hönsen matas, eller har de kvar?
Jag vet inte.
Jag går och kollar.
Och hos señor David, har de tillräckligt med mat?
Allt är torrt, va?
Allt är torrt. De har inget vatten till bevattning.
Vi måste vattna rovorna och majsen.
-Vill du ha mer? -Nej, jag har lite kvar.
Hör du mig?
Vi fortsätter med släckningen, så att allt är okej.
Jorge, vi åker upp. Det ser redan bra ut.
Inte mycket till problem. Brandgatan där nere håller.
Den högsta går hela vägen upp till toppen av vattendraget.
Röken bakom möter den brända delen-
-så jag tror inte att den sprider sig på vänster... Förlåt, höger sida.
Det är mycket eld- och dammvirvlar på kanten. Det är udda.
Det är i det sydligaste området.
Okej. Vi är där vi lämnade er tidigare.
Det är 50 %.
Upp tio punkter.
Luftfuktigheten är 40 %.
Snårskogen måste ligga på 70-80 %.
-Titta på färgen. -Det har inte regnat här.
Nej, inte en enda droppe.
Det är 28,8 grader på berget här. Och vi är på väg mot Verín.
Så här dags är 31-33 grader väldigt högt.
Allt kommer att explodera. Fan också.
Allt kommer att explodera från vindkraftverken - 3 000-4 000 hektar.
Okej.
Risken för att den flammar upp är mycket liten.
-Chefen. -Vilken chef?
Hej, chefen.
Titta.
Jag försöker få fast den där uppe.
Asier, stå bredvid mig för säkerhets skull. Spring om den faller mot dig.
Den faller på mig!
Den dödade mig nästan.
Vi prövar den här.
-Försiktigt, det ekar. -Eko! Eko...park!
-Jag böjer... -Se upp.
Jag böjer ett jäkla träd.
-Det var inte i Baiona. -Jo, det var i Baiona.
Det var länge sen. Jag var hos mina morföräldrar.
Röken nådde Madrid. Jag såg det på nyheterna.
Men det var inte nära Baiona, och den var anlagd.
Ja, nån satte eld på skogen.
Jag tror att polisen såg honom. Hej då.
Tror du på det?
Vi tar ett träd till.
Vi tar ett till.
Snyggt, Asier.
Snyggt.
-Miss. -Kom igen.
Låt mig försöka först.
Jättenära. Fan också.
Vi måste plocka fler stenar sen.
Du träffade mig nästan.
Coolt!
Vi sticker härifrån. Spring för livet, Pedro!
-Spring, Pedro! Spring! -Vänta på mig!
Spring, Pedro! Spring!
-Jag hittade en stor sten. -Vill du leka nåt annat?
-Visst, vi kan...
Den med vildhästarna? Minns du den med tjuren?
Ja, just det.
Spring!
Ja?
-Hej! Eva, eller hur? -Ja.
Jag vill att du tar en titt på vår häst igen.
Hon har en svår förkylning.
-Har hon mycket slem? -Nej, inget slem. Hon hostar.
-Hosta. Okej. -Jag vill att du tittar på henne.
-Jag försöker i dag eller i morgon. -Okej, antar jag.
Okej. Det blir nog i morgon, okej?
Vad gör du med telefonen? Den piper hela tiden.
Jag kommer i morgon. Oroa dig inte.
-Okej. -Okej, bra. Hej då.
Hej då. Tack.
Ta det lugnt. Hej.
Lugn. Så där ja. Duktig flicka.
Duktig flicka.
Hej, hej...
-Hur gammal är hon? -Åtta år, tror jag.
-Ruben vet, men åtta, tror jag. -Hon är ung.
Det är okej.
-Vad jobbar du med, Mingos? -Åt skogsföreningen.
-Här i O Rosal? -Ja.
-Vad gör du? -Lite av varje.
Jag kör traktorn, vi har getter, rensar undervegetationen.
-För att förhindra bränder? -Precis.
Jag är livrädd för elden.
De har levt i bergen i tusentals år.
Trots att de lever i total frihet, med väldigt lite mänsklig kontakt-
-följer de ett traditionellt skötselsystem.
De samlas ihop en gång om året-
-och man gör vad som kallas "curros".
Dessa "curros" utgör ett enormt kulturellt värde för Galicien.
Och en sak till: De utgör den största populationen vildhästar i Europa.
Omkring 10 000 djur.
Men det fanns 22 000 för 70 år sen, så minskningen har varit dramatisk.
Om ni tittar åt sidorna kan det finnas några.
Det här är ett område där man kan se några hästar.
-Till vänster har vi några. -Rakt fram.
Ett annat karaktärsdrag är att även om hästar anses vara-
-det man på engelska kallar "grazers", de betar, äter gräs-
-så har de här från Galicien, norra Portugal och nordvästra Spanien-
-förmåga att livnära sig på och äta av buskvegetation.
En av deras främsta födokällor är ärttörne.
Om ni är galicier vet ni vad ärttörne.
En mycket taggig buske som de kan äta.
Ärttörnebusken är lättantändligt.
Det leder oss till nästa ämne.
Från åtta på morgonen... till åtta nästa morgon.
-Nej, det är 12 timmar. -Det är 24 timmar, San.
När du har beredskap är det 24 timmar.
Och 24 timmar på tisdag? 24 plus 24 blir 48.
Jobbar vi 150 timmar på två veckor?
-Mer än en enhet på en månad? -Nej.
Jo, beredskapen är 24 timmar, San.
-Du gillar fortfarande inte Mísia. -Hon är inte dålig.
-Men det är inte traditionell fado. -Nej, hon gör inte traditionell.
-Traditionell fado är outhärdligt. -Hon sjunger med Iggy Pop.
Hon är en speciell sångerska. Jag försökte se henne hela livet.
Jag körde 300 km eller mer bara för att se henne. Spektakulärt.
-Mísia? -Fantastisk sångerska.
Och med Abalarstenen till vänster och Touriñánfyren till höger-
-vid det stormigaste havet på hela Iberiska halvön.
Och det kändes som om havet tystnade.
Havet tystnade för att låta henne sjunga.
-Var det lugnt? -Det rörde sig inte.
Det här är Mísia.
Jag går nu, Benigno. Vi ses i morgon.
Uppfattat. Vi ses i morgon.
Fan också.
Okej, perfekt.
Det är perfekt där.
Mamma, här borta!
Ta med munstycket.
Jag tar runt det.
Reservoarerna har aldrig varit så låga.
Häromdagen kollade jag...
Det ska inte regna förrän den 15 oktober.
-Då borde det börja regna. -Det ser illa ut.
Här. Tack.
Kom igen.
Jag går ut.
Har du alla, pappa?
Uppfattat, Juan Carlos. God kväll.
Ge mig ett bra.
Visst.
Jag kan bara spela "brisca".
Ditt sista, pappa.
De kastade.
Ingen vill ha dem.
Få se.
-Du tog dem, eller hur? -Ja.
Uselt.
-Med bara ett kort. -Pappa vinner.
Vi passar på. Framåt snabbt.
Säg till om det finns eld kvar, okej?
-Här, Cristina! -Fortsätt så.
Låt honom inte sticka, Asier!
-Han kommer inte loss. -Fortsätt.
Han har stått så hela förmiddagen.
Vill du ha hjälp?
-Kom, han gör dig inte illa. -Nej.
Den här vägen då. Han är lugn.
Sätt den nånstans på honom och håll den så här.
Tryck med tummen så här och gör den här delen.
Med tummen så här.
Allt, tills det ser ut så här.
Närmare, var inte rädd för hästen.
-Ska jag fortsätta på benet? -Nej, här borta. Inte på benet.
Ett.
Igen.
Hårdare.
Få se.
Mycket bra. Där...
-Om du vill kan jag ta halsen. -Okej.
Det kanske är svårt för dig, för man måste vara stark.
Och jag är jättestark.
-Hårdare. Närmare hästen. -Knuffa mig inte.
Gå nära och tryck hårt.
När jag var tre gick jag så här nära hans ben.
Jag brydde mig inte om sparkar.
Du måste göra det snabbt.
Nej, nej!
Upp med dig. Vad fan gör du?
Smutsigt.
Där, till exempel.
Hörde du inte?
-Vad fan? -Vad är det?
Det är som om han är där och sen hör man det där borta.
Jag är bra på att härma hästar.
Hur?
-Ja. -Jag har övat sen jag var liten.
-Jag är usel på det. -Få höra.
Jäklar.
Den där?
Kom igen! Ta den ljusa.
-Ta den unghästen. Det är nummer 44. -Nej, den andra.
Inte den här, den andra.
Kom igen nu! Sätt fart!
Kom igen, grabben.
-Vilken är det? -Den här, för guds skull.
Den här?
-Det går inte att ta sig upp. -Helikoptern är på väg upp.
Det gör ingen skillnad nu. Branden kan inte släckas.
Titta på alla fåglar. Se hur fåglarna flyr.
Herregud.
-Där är det. -Nu, nu.
-Var dumpar det vattnet? -De träffade inget.
-Varifrån kommer det här? -Det har inte släppt nåt.
Det släpper nu. Nu, nu. De dumpar vattnet nu.
Elden skrämmer skiten ur mig.
Titta. Planet är på väg mot min mark nu.
Vart är den på väg? De cirklar runt...
Där uppe på kullen. Branden startade om där.
Vilka skithögar!
Bränderna var pyttesmå i morse. Det var inget.
Och se vilket elände de ställde till med igen.
Kom igen.
Jag åkte till Fonte Vella och de gjorde inte mycket där.
De slog branden för hand.
Det var allt och nu tog den fart igen. Jag fattar det inte.
De stod där och tittade istället för att släcka elden.
De var hemma hos Luis. En brigad vid vägen gjorde inget alls.
Vad fan är det?
Vi tar fram potentiellt brandområde inom fem timmar.
Jag skickar över det.
Senare får vi kanske justera insatser, men potentiellt...
Den hålls tillbaka av brandgatorna Fresca och Lombo.
Det finns en brandgata längre fram som går vinkelrätt. Vi måste agera.
Men ta en titt, gå närmare, inta era positioner.
-Gör er analys lugnt. -Okej.
Försiktigt, Jorge.
Kom igen. Kör in, för fan.
Jag skriver ner det snabbt.
Den verkar vara mest aktiv på den vänstra flanken.
Vi har branden bakom oss. Det är bättre att inte låta honom passera.
Gå närmare.
Uppfattade du mig?
Kan du upprepa det?
Brandgatan vi gör från vänster sida till bakänden...
Vi måste få in ett par personer där
för den avancerar väldigt snabbt. Den kan hoppa över.
Hallå! Hallå!
Hallå!
Det finns sekundära på andra sidan.
Jag har redan bett om flygunderstöd på den vänstra flanken.
Den vänstra flanken.
Vi är ensamma här.
Ingen ser nåt här.
Det börjar bli komplicerat.
-Det är mycket eld. -Ja.
-Bilarna som kommer därifrån... -Hur kom de igenom?
De måste vara täckta av aska.
-Den kommer närmare, eller hur? -Ja.
-Vinden driver den hitåt. -Om jag ser en enda låga, drar jag.
-Jag tar cykeln. -Ja, det går snabbare med cykel.
Lämna åtminstone en fågel vid liv.
Titta! Nej!
-Aska. -Jag fick lite i ögat.
Jag gillar inte röken.
Det luktar som farfars grillfest.
-De kommer att evakuera oss. -Ja.
-Kablarna brinner! -Det var därför de stängde av elen.
Ja, det var därför.
-Fåglarna då? -Nej, fåglarna är snabba nog.
Men fåglar, som alla djur, kan överraskas ovanifrån.
Det skulle vara att vinden får röken att sjunka och överraska dem.
Då flyger de inte iväg. De blir överraskade precis som vi blir.
Tänk på att det brinner 8 000 hektar i timmen, okej?
Det är allvarliga saker.
Så djuren, i den hastigheten...
...hinner vissa djur inte fly genom skogen.
-Det är hård vind. -Inget kan stoppa det här.
-Vi går. -Ja.
Flampunkten stiger till 30 %.
Relativ luftfuktighet är nere på 65 procent, det är därför.
Jäklar, överföringshastigheten är hög.
Det här börjar bli komplicerat.
Vi ska se...
Den relativa luftfuktigheten sjunker. Flampunkten är upp 30 procent.
Vi måste släcka från vägen.
Just nu är en direkt attack helt uteslutet, särskilt för hand.
Vi kommer inte in här. Vi måste hämta brandbilen.
Ja.
-Och den börjar gå runt bakom oss. -Ja.
Vi går till det brända området där bakom.
Den får inte omringa oss. Vi har en bra flyktväg, men måste röra på oss.
-Sakta men säkert. -Okej.
Du har arbetat med brandbekämpning i 32 år.
På vilka sätt har bränder förändrats under den tiden?
Bränderna förändrades gradvis. Sen gjorde de ett slags skutt
då hastigheten, intensiteten, kraften och oberäkneligheten ökade.
De är väldigt annorlunda nu.
Det kanske mest överraskande är förändringen i ljudet från bränderna.
De låter annorlunda, de ryter. Det är ett annat ljud.
Helt annorlunda.
Och ibland...
...kallar ni dem odjur?
Ja, vissa bränder, inte alla-
-beter sig som brinnande odjur. De låter annorlunda.
-Hur låter de? -De ryter.
Ljudet är ett rytande.
-Var du någonsin rädd? -Självklart. Mycket.
Vem blir inte rädd när 40 meter höga lågor kommer emot en?
Låt mig se. Kom.
När jag ber dig se allvarlig ut ska du se ut som en tidningsmodell.
Det blir coolt, okej? Sen ber jag dig att titta på mig och le.
Då får vi två bilder på en gång, en som modell och en med ett leende.
-Sant. -Det är mitt sätt att lura er.
-Men ni fattar det sen. -Ja.
Håll i tyglarna nu som om du ska... Men rör dig inte, okej?
Vi får supercoola bilder när du håller i tyglarna, okej?
-Och sen klappar du honom. -Här?
-Var gillar han det? -Rubio? Han gillar det här.
På halsen?
Och här...
Och sen gör vi som med fotona vi tog innan...
Jag fick ta om dem för att jag inte fick med Rubios hovar.
Ni dödar mig om jag inte får med hovarna, eller hur?
Ni har foton med honom avskuren och med dig i helbild.
Titta mot antennen som förut. Så där, vänd åt sidan.
Jag får några coola foton så. Titta mot antennen.
-Stör solen dig? -Nej. Nästan, men nej...
Nej, gå inte iväg med honom. Stanna där och titta ditåt.
Kan du vända dig om och stå som innan?
Det var helt perfekt.
Hoppla.
Det ser supercoolt ut.
Så där ja. Precis så. Det är så coolt.
Bra, Pedro. Titta ditåt nu, okej?
Text: Hans Sjölund Iyuno