Downloaded from YTS.MX
Du skjønner, Kalender.
Du er herfra. Vi liker deg.
Men dessverre fungerte det ikke.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Faren din eide restauranten.
Men da han døde, tok du opp lån på den og mistet den.
Jeg hadde gjeld. Jeg måtte.
Og du har ingen verdipapirer registrert i ditt navn,
så lånet blir avslått.
Ja, uflaks.
Du har drukket teen din.
Det er god te.
Ja, det er det.
Du drakk den.
Skal jeg gå?
Det er tomt.
Ha en fin dag.
Hva er dette?
- Jeg tok med pitabrød. - Takk.
Det er godt til te.
Nyt det.
Hør etter.
En av byens mest elskede innbyggere,
Sezgin Yisaki, har gått bort. Må Gud være nådig mot ham.
BRØD- OG BAKERFORENINGEN
Begravelsen hans vil finne sted på den kommunale gravlunden
etter ettermiddagsbønnen.
Hvor skal du, Kalender?
Herregud.
Hørte du, Mehmet Abi?
PITA HALL
Herregud. Ja.
Hallo.
- Pappa, hvor har du vært? - Jeg hadde et ærend.
- Hørte du kunngjøringen? - Nei.
Sezgin er død.
Må Gud vise ham nåde.
- Amen! Har noen ringt? - Nei, hvorfor?
Jeg vil vite om de bestilte pita til begravelsen.
Nei, ingen har ringt.
Sezgin hadde mange bekjente.
- Hvor er den nye fyren? - Han sluttet. Han tekstet i morges.
- Enda en? - Vi krever for mye.
Hva krever vi?
Han må jobbe på kjøkkenet, servere, vaske gulvet og så videre.
Før i tiden vasket vi til og med teppene.
Jeg klippet neglene til bestefar.
En gang ble de så korte at han ikke kunne lage pitadeig på to uker.
Pappa! Slutt. Det er ekkelt.
- Hallo. - Hallo.
Jeg vil bestille pita til Sezgins begravelse.
Virkelig?
Hva er det? Du er vel glad for at han er død.
Nei, selvfølgelig ikke.
Han var så ung.
Nittisju år gammel.
Virkelig?
Han så ut som han var maks 91.
Han var så frisk.
Han var syk i 24 år.
Den formidable mannen veide bare 36 kilo de siste dagene.
Han så frisk ut, for å være ærlig.
La oss bare si, må Gud vise ham nåde.
Hvor mye pitabrød?
PITA HALL
- Takk. Ha det. - Velkommen tilbake.
Tanten min er syk.
Pappa, hva sier du?
Det var ikke vondt ment.
Hallo, Cevdet. Hvor har dere vært?
Det er et nytt sted som heter Pidburger.
Vi var der på åpningen.
Hva er en pidburger?
Det er pita og en hamburger.
De har åpnet mange steder i Istanbul, og nå er de her.
Onkel Kalender, det er så godt.
Pappa sa: "Nå er det over for Flatrumpa."
Sønn.
Hvem er Flatrumpa?
Flatrumpa.
Kaller dere meg det? Hvor mange år er det siden?
Åtte eller ni år.
Visste du om dette?
- Jeg må snakke med kundene. - Vi skal gå. Må Gud gi deg profitt.
Kom, sønn.
Hvordan kan du skjule noe sånt for faren din?
INGEN LEVERANSER
Den er ikke flat. Ikke i det hele tatt.
Pidburger!
Hva skjer?
Pidburger.
Ny smak er her
Pita er gammelt nytt Dette er fremtiden.
Pidburger
To smaker i én
Opp med hendene Iznik stopper ikke
Velkommen tilbake.
Ta ketchup og majones i alle disse.
Beklager. Bror, pass deg.
Jøsses! Bror Kalender. Broren min.
Husker du meg ikke?
Nei.
Jeg er Sermet.
Vi vokste opp sammen i dette nabolaget. Nerimans sønn.
- Jeg kjenner deg ikke igjen. - Moren min var lærer.
Faren min eide et bilverksted. Hilmi.
Ringer ingen bjelle.
Jeg hadde en søster, Gülnaz.
Jomfruens tegn.
Jeg husker de to, "jomfru" og "tegn".
Søsteren min var født i Jomfruen.
Jeg vet ingenting om Jomfruen. Jeg kjenner deg ikke igjen.
Sjefen sa vi burde åpne en filial.
Jeg sa at vi burde åpne den i hjembyen min.
Heldigvis var han enig. Finnes det noe bedre enn hjemme?
- Lykke til. - Takk.
Jeg har en restaurant der. Kalender Pita Hall.
Jeg vet det, Kalender. Vet jeg det ikke?
Du har glemt meg helt. Hvordan er stedet?
Stedet er et paradis.
Stedet ditt er paradis.
Kalender, du husker meg ikke.
Vent!
Men jeg skal…
Legg den i…
Nei takk. Det går bra.
Kalender, jeg kaster den.
Jeg tråkker på den. Begge vil straffes. Det blir din skyld.
Jeg kaster den.
- Jeg vil ikke ha den. - Vi straffes.
- Bror… - Jeg kaster den.
- Ok, gi den til meg. - Sånn, ja.
Ha det.
Takk.
Det holder. Slipp den.
Den er nydelig. Det forventet jeg ikke.
Her, prøv en du også.
Jeg vil ikke.
Hvor mange spiser du i uken?
Én, kanskje to.
To?
Eller én.
Én?
Én gang i måneden.
- Har du sett restauranten? - Jeg så den i dag.
Fargerik som et festlokale.
Maten er smakløs, så de må overkompensere.
Du har rett.
Det er flere servitører enn gjester.
Byen er for liten for et sted som dette.
De er ferdige om en måned. Vent og se.
Jeg skal anbefale det til alle.
1 MÅNED SENERE
De er ikke ferdige.
Jeg er overrasket.
Velkommen, Mesude.
Takk.
Velkommen, Mesude.
Takk. Jeg har med ingrediensene.
Det har du alltid. Hvorfor liker du ikke mine?
Det er ikke det. Hva er det å mislike? Det er sånn mamma vil ha det.
- Hva skal jeg gjøre for deg? - Hva enn du vil.
Med ingrediensene. Vil du ha pita eller lahmacun?
Jeg overlater det til deg.
Det kommer ti til 15 gjester i kveld. En beiler kommer for å treffe meg.
Sier du det? Jeg ønsker deg alt godt.
Hva skal jeg si?
Til hvem?
Til beileren.
Skal jeg si ja eller nei?
Det er opp til deg, min kjære.
Min kjære?
Da sier jeg nei.
Jeg kommer kl. 19.00. Fortsett det gode arbeidet.
Herregud. Er hun gal, eller? Hva er dette?
Se, kjære. Tar de imot ingredienser på Pidburger?
Tror du hun bryr seg om pitaen?
Ikke vær dum. Det er ikke poenget. Hva sa jeg?
De godtar ikke det. Det gjør vi.
Jeg avskyr folket vårt. De satte ikke pris på oss.
Men de kommer tilbake, bare vent og se.
Ikke en eneste person har vært her siden i morges.
Herregud!
Pappa.
Sønn. Barnet mitt.
Bror.
- Går det bra? Her. - Se på meg.
- Det går bra. - Reis deg og pust.
Hva i helvete gjorde du?
Au.
Reis deg. Går det bra?
- Det går bra. - Herregud.
Herregud. Se på dette stedet.
Hva har skjedd med ansiktet ditt?
- Hva er galt med ansiktet? - Gud velsigne deg.
Jeg ser normal ut.
Er det sånn du ser ut?
Ja.
Hva heter du?
- Jeg heter Öcü. - Hva er Öcü?
Det er Önder Cendeyt, men jeg kalles Öcü.
Jeg er lei for det.
Leverer vi ikke ordren innen 15 minutter, trekkes den fra lønna.
I hastverket tråkket jeg på gassen og mistet kontrollen.
Hva er klokken?
- Jeg har syv minutter igjen. - Hvor skal du?
La meg levere ordren. Jeg lover å betale for skadene.
Men hun har rett. Vi kan ikke bare la deg gå.
Jeg har vært sen to ganger allerede. Jeg får sparken om jeg leverer sent igjen.
Da kan jeg ikke betale noe.
- Jeg gir deg ID-en min. - Nei.
Jeg har 5,5 minutt igjen.
- Vi ringer politiet. - Vær så snill.
- Pappa! - Jeg får sparken.
- For din datters skyld. - Hvorfor bryr du deg?
Greit, gå.
- Takk. - Pappa!
Men… Hør her!
Hør her. Vet du hva som skjer om du ikke kommer tilbake?
Hva skjer?
Det blir synd.
Takk. Gud velsigne deg.
Jeg lover å betale.
- Bare… Ta på… Ja. - Det går bra.
- Kjør forsiktig. Ikke krasj. - 3,5 minutt.
Tre og et halvt…
Gud velsigne deg.
- Hva gjør du? - Det virker!
Frykten er nok for ham.
Bror! Jeg håper det går bra med deg.
Beklager. Jeg prøvde å levere ordren.
- Det var det som skjedde. - Min kjære bror!
Jeg er så lei meg.
Selvfølgelig ble ordren forsinket. Tre minutter.
- Fem. - Det er tre minutter.
Hvem bryr seg? Ikke tenk på det.
Tusen takk, sjef.
I hastverket krasjet jeg gjennom vinduet.
Stedet er i ruiner. Masse utgifter.
Kan jeg få et forskudd?
Selvfølgelig kan du det.
Sjef.
Du er virkelig en konge.
- Det er du virkelig. Når kan jeg få den? - Aldri.
- Hva? - Du har sparken.
Sparken?
Ordene dine ga meg håp. Du lo. Du var søt.
Det er stilen min, kjære bror.
Jeg har jobbet i nesten en måned. Gi meg lønnen.
Kontrakten du signerte sier at den første måneden er en gratis prøve.
Hva er jeg, en VPN? Gratis prøve?
Du prøvde i det minste. Du vil ikke angre. Du vil ikke tenke:
"Hvordan ville livet mitt vært om jeg hadde blitt bud der?"
Tuller du?
Gi meg pengene.
Ikke skrik til meg!
Dette er en sivilisert samtale. Ikke gå meg på nervene. Stikk!
- Hva? - Ingen kan ta rettighetene mine.
Ta ham.
Kjøttbolle, gi deg. Du er romkameraten min.
TAEKWONDO-KONKURRANSE
- Det var vakkert. Hvorfor stoppet du? - Fordi det var alt.
Jeg trenger den varme gløden i øynene dine for å skrive resten.
Velkommen hjem, kjære kone. Skål for vår lykke.
Vel, Haldun…
HUSK AT DU LOVET Å RØYKE ÉN GANG OM DAGEN
Hei! Hvorfor snoker du rundt i restauranten?
Nei. Aldri i livet!
Cücü?
Ikke Cücü. Det er Öcü.
Så det er fikset nå?
Det er det.
Hva gjør du her?
Jeg fikk sparken.
Jeg kom for å si at jeg skal finne en ny jobb og betale deg tilbake.
Klokken 03.00?
Jeg ville komme tidlig.
Hvor bor du?
Jobben hadde ordnet med stedet.
Da jeg fikk sparken, kastet de meg ut.
Har du ingen her?
Nei.
- Fortell meg hva som skjedde. - Sjefen sparket meg.
Vi kranglet. Kjøttbolle og Salat kom mot meg.
"Kjøttbolle, du var romkameraten min. Så synd."
Jeg dyttet Kjøttbolle litt.
Jeg lugget Salat og dyttet ham unna.
Jeg så Pita komme.
Det er synd å slå brødet.
Jeg holdt Pita og kysset den tre ganger.
Salat og Kjøttbolle klemte meg mellom seg.
Alle i gaten så på.
De banket meg opp.
Salat slår hardt.
Vent. Jeg kommer ned.
Unnskyld?
Jeg kommer ned. Vent på meg, ok?
Kom hit.
Kom inn, sønn.
- Gå inn. - Takk.
Jeg kan jobbe gratis i to eller tre måneder.
Jeg skal betale gjelden.
Vi tar oss av det, sønn.
Du kan bli her til du finner et nytt sted å bo.
Det er ikke mye, men du klarer deg.
Dette er flott. Det er en fin seng her.
- Jøsses. - Går det bra? Pass på.
- Jeg satte meg i midten. - Her.
Beklager.
Gud velsigne deg.
Nå om dagen er det vanskelig å slippe en fremmed inn i en restaurant.
Nei, det går bra.
Det går ikke bra.
Hva om jeg er en pervo? Hva om jeg er en tyv?
Hva om jeg er en morder?
Jeg er en god menneskekjenner.
Jeg vet hvordan noen er ved å se på fjeset deres.
Du er bare naiv.
- Jeg er naiv, men det passer ikke nå. - Det gjør ikke det.
Hvordan vet du hvem som er hvem?
Det gjør du ikke.
Hvis jeg kutter strupen din her.
- Hva skal du gjøre? - Ingenting.
Midt på natten.
- Ja. - Det er stille.
- Stille. Ja. - Kan noen høre deg hvis du roper?
- Det er umulig. - Ikke sant?
- Ja. - Det gjør de ikke.
Jeg har trengt deg opp i et hjørne.
- Sånn. - Akkurat sånn.
- Ikke sant? - Ja.
Hvis jeg tar armen din sånn.
Hva gjør du? Jeg demonstrerte.
Blir du sint? Jeg mistet kontrollen.
Beklager.
Du gjorde meg en stor tjeneste, og jeg ble revet med.
- Ikke vær dum. Gå og legg deg. - Drøm søtt.
Greit.
Ha en fin dag, Cevdet.
- Takk. - God morgen.
- Takk. - Pappa.
Kan vi ta en prat?
Få høre.
Har du ansatt ham?
Han kom på døren kl. 03.00. Han så uskyldig på meg.
Hva skulle jeg gjøre?
Hva om han er en tyv?
Hva om han er en psykopat? En morder?
Jeg ville ikke blande meg, men om jeg var sånn…
- Hold kjeft! Ikke gi eksempler. - Ja.
Han er naiv, tro meg. Han sto på døren og gråt.
Kjøttbolle og Salat ga ham juling.
Vi gir ham en sjanse. Han har ingen steder å dra.
Salat slår hardt.
Vi gir ham en sjanse fordi Salat slår hardt.
Flink jente. Vi går ut.
Pappa! Vi forlater ham vel ikke i restauranten?
Han blir med oss. Cevdet tar seg av restauranten.
Sett eskene bak i bilen.
Ta deg av restauranten.
Sjef. Når får jeg betalt for glasset?
- Kom i mars. - Mars?
- Ja. - Men det er oktober.
Kalender. Ikke si det, for Guds skyld.
- Skal jeg lyve og be deg komme i morgen? - Du har ubetalt gjeld.
Jeg får penger snart. Jeg fikser det.
Fra hvor?
Ja.
- Ja? - Kom, kjære.
- Fra hvor? - Et øyeblikk.
- Jeg vet heller ikke. Ha en fin dag. - Takk.
Sett deg inn.
Sånn, ja. Kom hit.
- Hva skal vi gjøre? - Dytt.
- Dytte den? - Dytt.
Stopp. Dytt.
En siste gang.
Sånn, ja.
Gi meg skjeen.
Gi meg beslaget.
Stroppen.
Sjef.
Er dette din bil?
- Nei, den er Levents. - Sånn, ja.
Kalender. Sørg for at du holder bilen ren.
Det er vi som må vaske oss etterpå.
Jeg har vært i hamamen!
Ikke overdriv. Bilen er så ren at de kaller den plettfri!
Levent, vær så snill!
Greit, kom igjen. Hjelp meg!
Bra. Ja.
Det er en girkasse bak. Den er vanligvis bak.
Vi savner deg sånn.
HVIL I FRED
Du vet det, ikke sant?
Men det går bra. Vi klarer oss så godt vi kan uten deg.
- Jeg kondolerer. - Takk.
Mamma.
Du vet jeg ikke er så flink på telefonen.
Men bare så du vet det,
hver gang jeg går ut fra badet og børster håret,
kjenner jeg fingrene dine i håret.
Nei.
Jeg kan ikke snakke. Pappa overtar. Pappa, snakk du.
Husker du? Vi pleide å se på bilder av otere sammen.
De sov hånd i hånd, som oss.
Vet du hva denne hånden måtte gå gjennom uten deg?
Sjef.
Ikke misforstå, men hva i Guds navn er Sokomav?
Kunne du ikke laget halva?
Kunne du ikke laget lokma? Vi kunne gitt dem pita.
Den avdøde elsket det. Derfor gir vi det ut hvert år.
Pappa, husker du?
En gang ga vi alle ostechips.
Hun elsket dem også. Kjære.
Det går bra med oss.
Alt går bra.
Restauranten er litt trøblete for tiden.
Det er en ny restaurant i sentrum.
Det gikk ikke så bra med oss. Det ble verre.
Hvorfor sier du negative ting? Du gjør henne opprørt.
Ikke vær redd, kjære. Jeg tar meg av alt.
Sov i lyset.
Strømprisen har gått opp…
Uansett.
- Dette er vår nye ansatte, Öcü. - Ikke introduser ham for mamma.
- Hva er problemet? La henne møte ham. - Fru Sengül, hei. Jeg heter Öcü.
Jeg har nettopp begynt å jobbe.
Jeg har kjent Kalender i en dag, men det er som om jeg alltid har kjent ham.
En person som alltid står opp for livet.
Ditt fravær har selvsagt mye med det å gjøre.
Jeg skal lette på stemningen. Temel dro til kirkegården…
Hva snakker du om?
For å endre stemningen.
Den har endret seg.
- Kom igjen. - Ok. Vi ses, fru Sengül.
- Sokomav? - Gi meg en.
Ha det. Jeg kommer tilbake. Ok?
Men du er heit som alltid, jeg sverger.
Min kjære.
Ha det.
Skal jeg sette på sangen?
Nei, pappa.
Jeg gråter allerede. Hvis jeg hører sangen…
Din mors favorittsang.
Vi er triste, men burde vi ikke minnes henne sånn?
Pappa.
Sjef.
Det er ikke min sak, men kan vi la være? Jeg hater ikke triste sanger.
Jeg er Fisk og veldig emosjonell.
Ikke bland deg.
Gi meg kassetten.
- Pappa. - Kan du gi meg kassetten?
Gi meg hårnålen.
Kom igjen. Dytt litt til.
Ok, den er på plass.
Hallo.
Hallo, herr Uysal.
Herr Uysal er husverten vår.
Jeg heter Öcü.
Hvorfor har du blomster?
Når man gifter seg med en ung dame, må vi ha slike overraskelser.
Dere vet den nye restauranten? Den sto igjen etter åpningen.
Jeg ville ikke kaste den bort.
Jeg tar kortet så damen ikke blir sint.
"Ponçik Autogas Systems, Cenker Ponçik, Nuri Ponçik…"
Gi meg det. Vi tar en drink i restauranten.
Jeg glemte det nesten.
Det er de små tingene du ikke husker.
Jeg har lagt ut restauranten for salg.
For salg?
Du skylder husleie for tre måneder.
Betal husleie for hele året eller kjøp restauranten.
Jeg har mange utgifter.
Damen min er ung, Kalender. Det må du forstå.
- Men nå… - Damen min sier: "Nok er nok.
Hvor mye lenger skal du jobbe?
Du er lei av å beregne CPI og PPI hver dag.
Selg alt, så kan vi reise jorden rundt, min CPI."
Kaller hun deg CPI?
Selvfølgelig. Hun er lagret som min PPI på telefonen min.
Ekte kjærlighet. Jeg begynner å gråte.
Kalender, jeg gir deg tre måneder.
Du har førsteprioritet. Jeg vil gjerne at du kjøper restauranten.
Hva om det ikke går?
Se. Du har fuglebæsj på skulderen.
Du har flaks, Kalender.
- Du skal kjøpe restauranten. Vent og se. - Om Gud vil.
- Han dreit på deg også. - Det er normalt.
PPI-en min må ha gått opp. Jeg lar henne ikke vente. Ha det.
Det er bare tull.
- Hva skal vi gjøre nå? - Ikke vær redd.
Er det så lett å kaste ut leietakere?
Den nye eieren kan kaste oss ut med én måneds varsel.
- Vi saksøker den nye eieren, pappa. - Ja!
Det skjer ikke. Hvorfor skal vi saksøke noen?
Får vi ikke restauranten, drar vi som gentlemen.
Ikke vær redd. Restauranten blir kjøpt.
Vi kan legge gode planer. Følg meg.
Kom igjen.
Jobben er gjort. Det ble 14 200 med den gamle gjelden.
Vi kommer, Öcü.
Følg meg.
Slutt med dette tullet. Kom igjen.
- Jeg gjentar. Bevegelse åpner sinnet. - Er det den åpne versjonen?
Hvorfor fulgte vi etter? Vi går tilbake. Cevdets er ferdig. Han må ha dratt nå.
Kom og prøv. Du vil se fordelen.
Jeg vet det. Internett.
- Det er tilgjengelig. - Ikke det. Sosiale medier.
Hva gjør du?
- Kanskje det hjelper oss. - Jeg går til restauranten.
Vi laster opp videoer til restaurantens sosiale medier.
Det er det alle gjør nå.
Skjønner du ikke?
Alle kjøtt-, blåskjell- og risrestaurantene har blitt populære.
Det kler meg ikke.
La oss si at vi filmer videoen. Hvor skal vi dele den?
Har ikke restauranten sosiale medier?
Pappa vil ikke engang levere mat. Hvilke sosiale medier?
Hva?
Hva er problemet med matlevering?
Vi fikser sykkelen min og gjør det. Den har en liten feil.
- Liten? - Ja.
Stedet er lite allerede.
Alle kjenner alle.
Skal jeg levere pita til alle?
Ja. Jeg har ikke noe annet å gjøre. Jeg kan levere til barna.
Aldri i livet.
VI TILBYR MATLEVERING
Klistremerkene er fine.
Hvis du gjør meg flau, sparker jeg deg.
Nå leverer vi sammen. Du gjør det neste uke.
Det trengs ikke. Jeg fikser det.
- Vi drar og oppretter kontakt med kundene. - Ja.
Vi må finne ut hva problemet er. Kanskje vi gjør noe feil. Her.
- Hva er det? - Skal vi ikke reklamere?
Når kjørte du sykkel sist?
For lenge siden.
Fem pita og fem ayran. Her er adressen.
- Ok. - Takk.
- Gi den til meg. Den blir kald. - Bak… Greit.
Jeg kjenner noe varmt. Jeg håper det er pitaen.
Jeg håper det.
- Er du klar? - Jeg er klar.
Kom igjen.
Kalender Pita Hall er på dørstokken din.
Vi skal forklare pita med pita.
Gi meg den. Vi må si noe mer bemerkelsesverdig.
Se Kalenders pakke.
Kalenders pakke er større og mer smakfull enn før.
Kalenders pakke.
Ikke vær dum. Gi meg den. Gjør det ordentlig.
Kalender kommer med sin pita
Folk sluker den når de ser den
Ta den Du elsker pakken
- Se deg for! - Pokker!
Vi kommer til å dø!
Jeg kunne ha levert den.
Det er derfor jeg ikke leverer. Det er kaldt. Jeg kan ikke levere det.
Hva er galt med det? Det er godt og knasende.
Pitabrødet må være sprøtt, ikke knasende.
Hva er forskjellen på knasende og sprøtt? Vi leverer det.
Hva om noen kommer i og sier: "Pitabrødet er ikke sprøtt…"
Gülsen.
Kalender.
Det kommer inn en bestilling.
- Öcü, lever pitabrødene. - Ok.
Så drar du til restauranten. Ikke si noe til Filiz.
Jeg forstår ikke.
Ikke si noe til Filiz.
Jeg forstår ikke.
Ikke si noe til Filiz.
Jeg forstår.
Jeg ble overrasket over å se deg.
Jeg ble overrasket over at du kom hit. Du bor i Istanbul.
Du har giftet deg. Du er veldig lykkelig.
Stalker du meg?
Jeg ville aldri gjort det. Det er ikke likt meg.
Hva tror du stalking betyr?
- Det er som tafsing, er det ikke? - Ikke vær latterlig.
En slags etterforskning.
Jeg vil ikke kalle det etterforskning. Heller at jeg hører ting.
Du hørte halve historien. Jeg er skilt. Det funket ikke.
Hva vil du ha å drikke?
Jeg tar en kaffe med melk. Men uten laktose.
Og du?
Jeg tar te. Uten glukose.
Du har ikke forandret deg.
- Takk. - Jeg mente det ikke positivt.
Hva mener du?
Du har på samme skjorte som da jeg forlot deg.
Nei, denne er ny.
Jeg husker buksen din. Du brukte den i din bestemors begravelse.
Hun ga meg den og ba meg bruke den til den er utslitt.
Og det gjorde du. Hun kan hvile i fred.
Greit. Og skoene tilhørte tanten min.
Tanten din?
Hun var en stor person.
Hun og mannen delte klær.
Du var alltid sånn, Kalender.
En som ikke kan gi slipp på fortiden,
som ikke kan leve sitt eget liv, som hater å ta sjanser.
Derfor forlot jeg deg.
Jeg trodde du hadde forandret deg litt, men du har ikke det.
Glem det.
Ikke slutt å snakke. Fortsett å snakke, Sengül… Gülsen.
Din avdøde kone heter Sengül.
Jeg heter Gülsen.
Du tok ikke engang en sjanse der.
I stedet for å bytte kone, byttet du stavelser.
- I går var det årsdagen for hennes død. - Igjen, jeg kondolerer.
Takk.
Du kalte datteren din Filiz. Du er fortsatt forelsket i Filiz Akin.
La oss kalle det vår kjærlighet. Begge var forelsket i Filiz Akin.
Hvis vi fikk en datter…
- Skal vi gå? - Kom.
Vi har matlevering. De venter på meg.
- Jeg har kjøpt en kjele. Jeg må hjem. - Ja.
Pass på deg selv.
Vel…
- Hvordan? Sånn. - Vel…
Ok.
Jeg kommer i kveld.
Få alle til bordet.
Vi snakker med sjefen først. Ok?
Hva pønsker hun på?
- Öcü. Når kommer faren min? - Samtalen må ha trukket ut.
Jeg kjenner faren min.
Han er opprørt over restauranten. Han prøver å klarne hodet.
Hvordan skal vi kjøpe restauranten ved å levere mat?
Vi trenger et mirakel.
Ikke tenk sånn. Vi finner en vei ut av dette…
- Velkommen. - Jeg er ikke velkommen.
Vi forhaster oss med alt.
Hvorfor forvirrer du meg med matleveringen?
Hvorfor sier du det? Det er for vår skyld.
Vi forsvarer herren allerede.
Så du fortalte alt? Selvsagt gjorde du det.
Fortalte meg hva?
Slutt å late som. Du vet at jeg møtte Gülsen.
Gülsen?
Mener du din første kjærlighet, Gülsen?
Hun mamma fortalte om.
Skam deg, pappa. Det var årsdagen for mammas død i går.
Det er synd. Virkelig.
Du sa vel ikke noe?
Nei.
Hva er poenget med å være et så godt menneske?
Vi møttes i går. Hvorfor er du så ærlig?
- Hva mener du? - Du burde ha tystet.
Da hadde hun vært forberedt og klar for å glemme sinnet.
Pokker ta deg og metodene.
Jeg tenkte faktisk at jeg burde sagt det, men…
Kom igjen, du kan ikke være en idiot.
Du kan krasje inn i restauranten, men ikke i samtalen?
Ha en fin dag.
- Lykke til med forretningene. - Takk.
Og du husker meg fortsatt ikke?
Hva gjør du her?
- Snakker du sånn til en gjest? - Men…
- Jeg vil ikke høre det igjen. - Ok.
Lykke til, bror.
Kalender, jeg hørte noe i dag.
De har lagt ut restauranten for salg.
Herr Uysal har gitt deg tre måneder.
Så?
Hva sier du til dette?
Du trenger ikke å vente tre måneder. Du har ingen kunder.
Du greier ikke å kjøpe stedet.
Filialen min blomstrer. Jeg trenger enda en.
Jeg kjøper stedet og du blir kokk her. Hva sier du?
Du vil kjøpe dette stedet og oss også?
Vent litt, du…
Du blir også med. Ja, du kan bli med.
Hvis vi trenger en pitaspade, kan du servere.
Hørte du det?
Overlat dette til meg.
Hør her, bror. Ikke plag meg.
Jeg skal snakke så hardt at du ikke takler det.
Snakk høyere. Få høre. Si det.
- Jeg skal si det. Jeg skal… - Si det.
- Her kommer det. - Kom med det.
- Da sier jeg det. - Ja.
Jeg sier det.
- Kom deg ut! - Unnskyld?
Kom deg ut!
Kom deg ut?
Ok. Greit.
Du var for streng.
- Han kommer seg ikke på minst to dager. - Det vil ta fem dager.
Ingen søvn på ham i natt.
- Jeg skjelver. - Han fikk deg til å snakke stygt.
Han fikk meg til å snakke skittent.
Ser du? Jeg skjelver.
- Hvor skal du? Det er leggetid. - Klokken er bare åtte.
- Pleide du ikke å sove på denne tiden? - Jo. da jeg var tre.
Greit. Drikk melken.
Du vet vel at du ga en hel generasjon sure oppstøt?
Kan jeg prate med deg?
Jeg lytter, pappa.
Jeg forstår at du er sint. Du har rett. Unnskyld.
Men det er ingenting på gang.
Vi hadde bare en prat som gamle bekjente.
- Med din første kjærlighet. - Du er så besatt av små detaljer.
Pappa. Det var årsdagen for mammas død i går.
Synes du at det du gjør er riktig?
Kjære, jeg arrangerte ikke dette. Vi møttes etter mange år.
Ingenting vil skje uansett. Men du har rett, jeg beklager.
Pappa, jeg forstår deg.
Og du har rett.
I årevis har du viet deg til meg, til restauranten.
Du ofret deg for oss.
Men prøv å forstå meg også. Jeg kan ikke akseptere denne situasjonen.
Du har rett.
Men ingenting er på gang.
Vi fikk dato på mandag.
Hvilken dato?
- Datoen for bryllupet. - Pappa!
Hva skal du ha på deg?
Når?
- I bryllupet. - Pappa, ikke vær latterlig.
Min kjære datter. Jeg elsker deg så høyt.
Jeg elsker deg også.
Jeg gifter meg på mandag.
Gud forby.
Hva? Du ler ikke av vitser.
Gud forby!
Pappa!
- Ikke. - Du overdriver! Det holder.
- Ikke våg deg. - Pappa!
Jeg sverger på at jeg skal drepe ham. Han gjør feil uansett hva jeg sier.
Drap og sånt. Er hun psykopat?
Sjef.
Du skremte vettet av meg.
Beklager. Hva skjer?
Jeg følte meg så innestengt.
Kom igjen. Sett deg.
Det skal jeg.
- Unnskyld for i dag. Jeg var for streng. - Nei, selvfølgelig ikke.
Hvordan gikk det med Filiz?
Alt er nesten bra igjen. Ingenting vil skje uansett.
Te?
- Tilbyr du meg rester? - Nei. Skal jeg helle i litt til deg?
Nyt din.
Kan jeg spørre, hvor lenge er det siden kona di døde?
Det var tiårsjubileum i går.
Hva savner du mest?
- Det vil jeg holde for meg selv. - Beklager.
En gang i tiden hadde jeg hår ned til brynene.
Se hvordan pannen min har åpnet seg nå. Ti år er ikke lett.
Tenk på det sånn.
Du kom ut av hver kamp på ti år med et klart hode.
Det kan du si.
Hvor er foreldrene dine? Hva gjør de?
Foreldrene mine er døde.
- Må de hvile i fred. - Amen.
Jeg har hatt ett våpen siden da.
- Jeg vil spørre deg om noe. - Ja.
Er restauranten viktig for deg?
Veldig viktig.
Jeg giftet meg med Sengül her.
Filiz ble født her.
På min fars tid var dette det mest populære stedet.
Ja, det var fullt fra morgen til kveld.
Så brukte faren min alle pengene på nattklubber…
Først mistet vi restauranten, så mistet vi faren min.
- Han døde. - Må han hvile i fred.
Men jeg hadde andre drømmer før i tiden.
Hvilke drømmer?
Glem det. Det er lenge siden.
Jeg skal gjøre klar deigen til i morgen.
- Jeg hjelper deg. - Nei, drikk teen din.
Over mitt lik.
Det trengs ikke.
- Over mitt lik. - Det trengs ikke.
Over mitt lik, men vet du hvordan?
Jeg døde, og ingen la merke til det,
så liket mitt er hovent. Det er dekket av mark…
Jeg skal tie stille.
- Ring meg om du trenger noe. - Greit.
Hvis ikke, får du se liket mitt. Jeg tuller.
Pakk sammen. Ikke kom for sent. Legg deg.
Ok.
Herregud.
Innkommende anrop MAMMA
Tapt anrop
Hva skjer?
- Öcü? - Jeg kommer.
Beklager. Jeg sovnet.
Faren min dro også tidlig.
Gudskjelov.
Öcü, jeg fikk ikke takket deg i går.
For hva?
For at du overtalte faren min til å levere mat.
Jeg vil gi deg en gave.
En gave?
Du kan bruke den på motorsykkelen.
- Den kan komme til nytte. - Det trengs ikke. Takk.
Beklager. Jeg kunne ikke pakke den inn.
Ikke noe problem.
Den var pappas, men han brukte den aldri.
Den gikk i arv fra tanten hans.
Tanten din må ha vært spesiell.
Jeg kan legge den i en pose.
- Du kan bruke den. - Jeg liker den.
Prislappen…
Öcü!
Jeg ser etter…
- Bra. Hvordan går det? - Kalender.
Hva?
Denne magen er forferdelig.
Se. Sånn?
- Bra? - Vi tar denne jakken og…
- Denne magen. - Den stikker ut.
- Jeg betaler deg neste uke. - Ok, Kalender.
Jeg sverger. Ja.
Öcü!
Kom. Reis deg. Her borte.
Ja.
Jeg har vondt i kjeven. Jeg tror jeg bet meg i tunga.
Når du gjør sånne plutselige bevegelser, skvetter jeg.
Jeg viste deg lappen. Den løsnet.
Uansett, du har smakt sparket mitt nå.
Det smaker fantastisk. Det smelter i munnen.
Jeg henter vann. Vil du ha noe annet?
Kjeve! Jeg er helt nummen i kjeven.
Den stakk fram allerede, men nå er den enda verre.
- Har vi smertestillende? - Jeg går og kjøper.
Takk. Ha en fin dag.
Kalender.
Så godt å se deg. Jeg var på vei til restauranten.
Jeg var streng i går. Beklager.
Nei, ikke si det. Jeg tror du hadde rett.
Se. Jeg kjøpte nye klær på markedet.
De passer til din tantes sko.
- Kalender. - Ja?
Jeg tror jeg sier ja.
Som du vil, kjære.
Du bestemmer.
- Jeg går. - Vær så snill.
Hvem er hun?
Hun har ingenting med meg å gjøre. Hun er litt gal.
Pappa.
- Kjære? - Hvem er denne damen?
Hun… En turist.
Personen… ringte… kino? Nei?
Jeg heter Gülsen. Hei.
Hallo.
Og jeg er Filiz,
datteren hans med min kjære fars avdøde kone, som han elsket høyt.
Hyggelig å møte deg.
- Vi sees. - Ha det.
- Pappa. - Hva?
Pappa, hva skjer?
Vi møttes tilfeldig. Hvorfor gjør du meg flau foran henne?
Gjør jeg deg flau?
Men ikke purren. Er det flaut å snakke med meg?
- Virkelig. - Er dette ham?
Alle stirrer. Vi går til restauranten og prater.
- Hva skal vi prate om? - Vær så snill.
Er ikke du den dansende pitamannen?
- Hvilken dans? Hva snakker du om? - Det er deg. Ikke lyv.
Hva slags snakk er det?
Du bare tuller.
Pappa.
Gülsen!
Ja?
Jeg er Sermet. Kjenner du meg ikke igjen? Vi vokste opp sammen i dette nabolaget.
- Beklager, jeg husker ikke. - Jeg hadde et søskenbarn, Sevval.
Dere gikk på skole sammen.
Jeg husker Sevval, ja.
Det var en mann som pleide å gå forbi oss.
Han hadde en veldig stor bart, og vi lo mye.
Jeg husker ham.
Jeg var med deg den dagen.
Nei. Beklager.
Jeg er manageren her. Vær min gjest en dag.
- God dag. - Ikke glem det. Jeg venter.
- Hvor? - Jeg sa det nettopp.
Jeg er manageren her. Vær min gjest en dag.
Lykke til.
Hvem ga deg tillatelse?
Jeg delte det fra kontoen min.
Jeg trodde ikke det ville spres.
Pappa, hva er problemet?
Det er ikke noe galt med det. Men du har ferdigheter.
Jeg har ingen ferdigheter.
Du filmer meg og legger det ut på internett uten å be om tillatelse.
- Jeg ville gjenopplive sosiale medier… - Dette er restaurantens sosiale medier.
Se. Tendon Hayri, Pixel Nazim.
Splitt Aysel, Couscous Sükrü, Uten Ayla.
Vi har en kjendis også.
- Hvem er han? - Zombie Mehmet.
Han var med i Håndtaket på min pistol.
Han døde syv ganger i fire episoder. Nok er nok. Farvel, Öcü.
- Gir du meg sparken? - Jeg gir deg sparken.
Greit, sjef.
Kalender?
Ja?
Jeg så videoen din i morges. Jeg elsket den. Jeg sa vi måtte dra dit.
Kom inn. Sett dere.
- Velkommen. - Takk.
Det fungerer, sjef.
Hallo. Velkommen.
Velkommen. Kom inn.
Cevdet, nyt måltidet.
Takk for innsatsen. Den er femstjerners.
- Fortsett. Si det til ham. - Vent litt.
- Hva er det? - Han vil se dansingen din.
Aldri i livet. Nyt måltidet.
Vil han ikke danse, kan vi gå til Pidburger.
- Flatrumpa. - Tayfun.
Skam deg. Kan du ikke ta et par trinn?
Hvilke trinn? Cevdet, regningen.
Jeg får penger snart. Da skal vi betale.
Cevdet!
Öcü!
Pappa, det er TV-kanalen.
TV? Det må være en spøk. Få røret. Hallo? Ja…
Morgenshowet.
- Ja. - De vil ha en pitaoppskrift.
Gi meg fem.
Jeg vet ikke det. La oss håpe på det beste. Takk.
- Skal vi dra? - Jeg skal ingen steder.
Ingen kan ta meg med noe sted. Jeg vil ikke være på TV!
Hva gjør jeg her?
- Ro deg ned. - Hva?
- Ok. - Ok?
Ingrediensene er klare.
Er det en ingrediens du ikke kan, dropp den.
- Ja. - Gå tilbake om du har tid.
- Ok. - Ok? Ingen spenning.
- Det går bra. - Ingen spenning.
- Det går bra. - Ingen spenn…
- Öcü. - Spenn…
Se på meg. Går det bra?
- Det går bra. - Reis deg.
- Jeg ble svimmel. - Ikke.
- Jeg besvimte litt. - Det går bra.
Hør her, ikke…
- Ok. - Reis deg.
- Jeg… Ja… - Våkne.
Det er din tur. Kom igjen.
- Det går bra. - Det går vel bra?
- Nå har vi deg.
Ja. De er klare for deg.
- Gjør deg klar. - Ok.
Klar. Ingen spenning. Ikke bli spent. Vi er ikke spente.
I studio har jeg en gjest som har vært byens snakkis de siste dagene.
- Kalender, velkommen. - Takk.
Mange har snakket om meg de siste dagene.
Jeg er veldig spent.
Du skal gi oss en oppskrift på flatbrød.
- Ja. - Vi starter.
- Så, først tar vi deigen vår… - Frøken Çagla!
Vi vil ikke ha flatbrødoppskrift. Vi vil ha dansing
- Ja, du har en dans. - Ja, vi vil danse med deigen.
Dans!
- Du har ikke snakket siden Istanbul. - Hva skal jeg snakke med deg om?
Vi har ikke bare blitt gjort til skamme i byen vår, men i hele landet.
Vi prøvde å øke interessen. Se hvordan det gikk.
- Det er bra å være på TV. - Hold kjeft!
Hvordan kan vi se folket i øynene?
Hvordan?
Sokomav?
Süleymans sønn skulle i militæret. Det må være dem.
Se på bannerne! Ser du dem?
Filiz er også her. Se. Filiz!
Du spurte hvordan vi skulle se folk i øynene. Her er de.
KALENDER FOR ALLTID
VÅR STOLTHET - LENGE LEVE KALENDER IZNIKS STOLTHET - PITA og DANS
Pappa!
Hvorfor fortalte du ikke om dette oppstyret?
- Sjefen ba meg love det. - Hvilken sjef?
Ordføreren.
Denne veien. Kom hit. Ja, ordfører. Her, er du snill.
- Velkommen. - Takk.
Velkommen.
Hva vil du si?
Vi er glade for å se en kjendis som Kalender fra byen vår.
Dette vil være positivt for turismen i byen.
En applaus for kjøkkensjefen!
Bravo.
- Herr Kalender, hva vil du si? - Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Vi gleder oss til å se deg i restauranten.
Skal du dit?
Ikke bare jeg, men alle i bystyret skal også være med.
Vi forventer at alle kommer til Kalender Pita Hall.
Spør hvem som helst om veien.
Hvis de ikke vil vise vei, er de enten vanærende eller misliker oss.
Hva slags pita liker du?
Har du en spesiell forespørsel?
Vi har en spesiell forespørsel fra herr Kalender.
Det ordføreren vil ha.
Hva vil vi ha? Vi vil ha en dans fra kjøkkensjefen vår. Dans! Spill.
De er her.
- Turistene er her. - Gi dem neper.
Se hvor jeg er. Ser du bak meg?
Bravo.
Sånn.
Se til venstre og høyre.
- Hallo, bror. Kan du si hallo? - Hallo.
- Takk. - Takk.
- Hva skjedde? - Jeg sa nei.
Du verden.
- Kyss ham for oss. - Kyss!
- Hun sier kyss. Kyss… - Hva?
Kyss.
- Ham? - Hun ber deg kysse meg.
- Jeg kysset ham. - Kysset.
Takk.
Slå!
Sånn, ja!
Jeg bruker den i ovnen. Det er ikke en leke!
Ta den.
MESTER
Det kommer.
Kom igjen!
Oi sann. Det er ikke til deg.
Bror Cevdet.
Film det.
- Nei! - Öcü.
Vær så god. Nyt måltidet!
Det er varmt!
Sjokoladepita? Skal vi ha det på menyen?
Pitabrød har ikke sjokolade, men ost eller kjøttdeig.
Ville pappa hatt det på menyen?
- Akkurat. - Kom igjen. Én, to, tre.
Ja. Den siste måneden har vært utrolig.
Gratulerer til oss alle tre. Spesielt til Öcü.
Jeg var litt opprørt først, men vi hadde ikke vært her uten ham.
Vi skylder deg mye.
Nei da. Jeg skulle gjerne sagt det, men du skylder meg litt.
- Er du klar for overraskelsen? - Ja. Kalender.
- Akkurat i tide. Kom. - Velkommen.
Er vi klare for overraskelsen?
- Hva er det? - Restaurantnøkkelen.
EKSTRANØKKEL
- Har vi kjøpt restauranten? - Nei, kjære.
Jeg har aldri gitt nøkkelen til noen andre enn datteren min.
Men du fortjener det, unge mann. Er du klar for dette ansvaret?
Jeg skal ikke gråte.
Ja.
Det er allerede en nøkkel i safen.
Det er nøkkelen til restauranten. Det er din nøkkel.
Tusen takk.
Vi går oss en tur.
- Sjokoladepita? - Pitabrød har ikke sjokolade.
De har ost eller kjøttdeig.
- Nyt måltidet. - God kveld.
God kveld.
- Du er full av overraskelser. - Likte du det?
Nei. Jeg kan ikke akseptere det.
Det er som om jeg er tenåring igjen.
- Ikke overdriv. - Beklager.
Hallo? Hør her, i kveld vil helvete bryte løs.
Jeg bryr meg ikke om hva som skjer med meg. Jeg møter deg på torget.
Jeg har det travelt. Jeg må gå. Sees senere, ok?
Ha det.
Hva skjer?
Jeg er glad du fortalte meg alt da vi møttes.
Jeg hadde ikke startet denne sosiale medier-greia uten deg.
Hør her, Kalender, hvis du holder så hardt på fortiden din,
vil fremtiden din gå fra deg.
- Jøss, godt sagt. Hvem sa dette? - Ja.
Jordmoren din.
Pass språket.
Nei, det var jordmoren din.
Husker du Saniye? Hun tok imot oss hjemme.
- Ja. - Hun bodde nede.
Hun pleide å si det.
Hva er dette?
Midt på gaten…
Du kan ikke engang ta små sjanser.
Du sier du har forandret deg. Du sier du er åpen for alt nå.
- Ja, det er jeg. - Så?
Jeg liker deg veldig godt. Men jeg føler fortsatt at jeg gjør noe galt mot Sengül.
Gjør du?
- Ok. Gå med meg. - Vi går.
Gå fortere.
Hva er dette?
Kjære publikum, velkommen til teateret vårt.
Denne uken er det Lille Rødhette.
Lille Rødhette har dratt hjemmefra for å gi mat til bestemoren.
Hva tar du med til bestemoren din, lille Rødhette?
Jeg tar med sushi,
edamame, wasabi til bestemor…
Plutselig kommer den store, stygge ulven.
Hvor skal du, lille Rødhette?
Hva gjør vi på en kirkegård om natten? Jeg er redd.
- Er du redd for graven? - Ikke si sånt…
Jeg mener kona di.
Ja, men hva gjør vi her?
Sengül legger seg heller ikke tidlig. Hva gjør vi nå?
- Hallo, Sengül. - Jeg kjenner henne ikke.
- Hva er sier du? - Jeg fikk panikk.
Faktisk kjenner du meg in absentia.
Og jeg kjenner deg på avstand. Du og jeg har én ting til felles.
Og det er Kalender.
Jeg vil ha Kalender fra deg på Allahs befaling og profetens ord.
- Hun nektet. Vi går. - Vær så snill!
Du vil nok at mannen din skal være lykkelig selv etter at du døde.
Derfor er du så glad på våre vegne nå.
- Hun kommer til å straffe oss. - Kan du roe deg ned?
Ok.
I vår alder er det vanskelig å elske igjen, å stole på noen.
Vi vil ikke gå glipp av denne muligheten.
Ikke sant, Kalender?
- Hennes ord. - Kalender!
Greit.
Gülsen har rett.
Jeg elsker deg fortsatt.
Men jeg vil ikke miste en person jeg kan elske slik jeg elsker deg.
Livet er for kort. Jeg vet ikke hvor riktig det er å fortelle deg dette.
Jeg vil holde denne hånden i ditt nærvær og ikke gi slipp.
Jeg vil heller ikke det.
Samme hva som skjer, vil disse hjertene aldri skilles.
Jeg har alltid vært ved din side.
Jeg vil være der for henne resten av livet.
- Herregud! - Kalender, hvor skal du?
Sengül, hvorfor gjør du dette? Sengül.
- Kalender! - Jeg tisset litt.
Tusen takk, jeger. Du er fantastisk.
Så jegeren nærmer seg sakte.
Han kommer nærmere og kysser henne på leppene.
Öcü?
- Går det bra? - Jeg kveles!
Öcü!
- Hva er det? - Unna!
- Jeg kan heimlich. - Hva?
Hva skjer? Nei!
- Siste gang. Kom igjen. - Nei!
- Den siste! - Nei, det går bra.
- Kom det noe ut? - Det gjorde det.
Jeg kvaltes.
Jeg drar nå.
Alt er vel i orden?
Ja, alt er i orden.
- Går det bra med deg også? - Utmerket. Takk.
Du er en heldig mann. Jeg kan førstehjelp.
Førstehjelp, ja.
Heimlichmanøveren min er veldig berømt.
Jeg følte det.
- Da drar jeg. Ses senere. - Ha det, vennen.
- Hopp på. Jeg kjører deg. - Jeg vil gå en tur.
Jeg blir med deg.
- Jeg ble nesten kvalt. - Nå skal jeg virkelig kvele deg.
Du er voksen. Skammer du deg ikke over å late som?
Jeg lot ikke som.
Idiot.
- Hvorfor skjuler du at du spiller? - Faren min liker ikke skuespill.
Jeg nevnte det, men han var imot det.
Det er som en liten hobby for meg.
En liten hobby? Du er veldig flink på scenen. Du fikk mange til å le i kveld.
Nei. Du fikk flere til å le.
- Öcü. - Hva?
Er du sjalu på meg?
Hvem? Jeg? Jeg er sjalu. På deg.
Hvorfor fulgte du etter meg?
Du forlot restauranten og sa:
"I kveld vil helvete bryte løs", og jeg trodde du var i trøbbel.
Nei. Byen arrangerer en amatørteater-konkurranse.
Og de betaler vinnerne godt.
Jeg sa til regissøren at vi burde øve inn et skuespill.
Han sa: "Sketsjene går bra. Ikke bry deg med skuespill."
Så jeg ble sint på sjefen.
Jeg var bekymret.
Det som dreper katten er nysgjerrighet eller…
Eller heimlichmanøveren.
Unnskyld meg.
Ja? Öcü.
- Er ikke hun skuespiller på teateret? - Nei, hun er datteren min. Hun jobber her.
Nei, jeg så henne på nyhetene i dag.
La meg vise deg. De reddet til og med denne gutten.
- Öcü? - Se,
hun er en av skuespillerne.
Den kommer.
Hvem er klar for litt pita?
Åpne munnen. Spis. Kom igjen.
Hva gjør du?
Skulle jeg ikke skuffe pitaen i munnen din?
Er dette presentasjonen din?
Han kan lage flatbrødseter. Det er litt fettete, men nydelig.
Vi kan også bryte brød over hodet. Det er bra for det onde øyet.
Ikke vær latterlig. Hva er det? Du kan ikke gjøre det!
Er vi her for å spise eller få juling? Hva er dette?
- Ikke sant? - Pitaen er gjennomsnittlig.
I tillegg måker de det inn i munnen vår.
- Hvem filmer du? - Hvem filmer du?
Hva skjer?
Alle sammen, legg ned telefonene sakte.
Ja. Ro dere ned… Ikke film…
Det er et hår i pitaen min.
- Kom igjen! - Og osten stinker.
Du så det, ikke sant?
De dekker over det dårlige pitabrødet med sånt tull.
Hvorfor ødelegger du stemningen? Bare la være å spise.
Respektløs også.
Dere er her for å lage oppstyr. Kan dere reise dere?
Armen min!
Han tok tak i armen. Kom igjen, folkens, vi går.
Jeg gjorde bare sånn.
- Vi går. - Vi gjorde ingenting.
Kalender ville aldri gjort noe sånt.
- Gå. - Hør på meg.
Ikke gå.
- Så frekt! Dere må betale. - Det er ikke et sted å spise.
Gå.
Jeg vet ikke hva som skjedde.
- Hvem filmer du? - Stopp. Gå tilbake.
- Hva skjer? - Ja.
- Hvem filmer du? - De finner vel ikke ut at det var oss?
Nei. Hvordan kan de vite det?
Vi snakket med gutta, de gjorde jobben. Det er fikset.
De gjorde en bra jobb.
Legg ut dette på internett. Si det til gutta.
- De må lage oppstyr på sosiale medier. - Ja, sjef.
- Sjef. - Hva?
- Gutta gjorde en bra jobb. - Veldig bra.
- Det var Oscar-verdig opptredener. - Ja.
Jeg bare sier det. Skal vi gi gutta bonus?
Jeg fikser det. Jeg sender det til deg. Overfør til dem.
- TR64, 96 26, 72, 18, ti… - Helvete!
Er det en IBAN? Kan du IBAN-nummeret ditt utenat?
Fire, 15.
Slutt.
Dere er rare.
Det som skjedde i dag, er ikke normalt. Det kan ikke være tilfeldig.
- Jeg vet om en. - Jeg vil ikke skylde på ham.
- Hva er siste nytt? - Vi får pes i kommentarfeltet.
Kommentarene er veldig rare.
Få se.
"Skammer du deg ikke over å forgifte folk? En pitaselger burde være skallet.
Hvordan ble Flatrumpa pitabaker?
Alle som ser historien, løper til toalettet." Hva skjer?
Hva skal du gjøre nå?
Jeg vet ikke. Vi ble større.
Jo større vi ble, desto bedre ble det. Her er resultatet.
Takket være Öcü vil det ingen ende ta.
Er det min skyld nå? Du ga meg nøkkelen da det gikk på skinner.
Jeg ba deg være forsiktig.
Sånn går det når man kjører i 250 hele livet.
Er det vært bedre å kjøre i 50 og miste alt?
Vi har blitt en fin familie.
En familie? Hva vet du om familie?
Du treffer ikke moren din engang.
Öcü?
- Hvordan vet du det? - Vi tok imot deg.
Jeg måtte sjekke deg ut.
Er det sant?
Da faren min døde, giftet moren min seg med en annen mann.
Hva i helvete!
Hva?
Jeg tenkte på noe annet. Fortsett.
Jeg kom aldri overens med stefaren min. Jeg ville aldri gjøre det.
Jeg dro hjemmefra så jeg ikke skulle være en byrde.
La oss si at vi tror på det. Var det ikke du som vanæret meg i Iznik?
Jeg mistet både yrket og ryktet mitt.
Hvorfor gjør du dette mot oss? Er du spion?
Er du en av Pidburger-fyrene? Jeg skjønte det.
Kalender, hva snakker du om?
Tror du virkelig det?
Jøss. Tusen takk.
Hvorfor sier du ting uten at du vet det sikkert?
Jeg er ikke like flink til å lyve som deg.
Når hadde du tenkt å fortelle om dette?
Jeg gjør alt for deg.
Datteren min går bak ryggen min med denne fyren.
Du vet ikke hva som skjer der.
Hold kjeft!
Prøver du å bli skuespiller i skjul? Det er skamløst.
- Kommer det fra Izniks første fenomen? - Jeg gjorde alt for deg. Alt.
Kom dere ut, alle sammen.
Du må få folk til å snakke røft.
Ha det, sjef.
Skal vi snakke litt?
Jeg vil være alene. Du er ikke moren min.
Her.
Du vet at faren din var forelsket i moren din?
Hvordan vet du det?
Jeg kom tilbake fem år etter at jeg forlot ham.
Jeg greide ikke å glemme ham. Ikke engang faren din vet det.
Da jeg kom tilbake hit og så foreldrene dine holde deg
i armene sine på avstand,
innså jeg hvor lykkelige de var.
Jeg gikk min vei i stillhet.
Hvorfor er vi sånn nå?
Faren din er under mye press.
For en som aldri har endret noe i livet sitt, er det for mye.
Og han taklet det ikke.
Men du er det viktigste i livet hans.
Jeg vet det. Faren min er den samme for meg.
Han kunne bare ikke akseptere skuespillet.
Vel, ikke egentlig.
Hva mener du?
Se.
- Er det pappa? - Faren din og jeg.
Hva? Var pappa skuespiller?
Vi spilte på skolen.
Bestefaren din var rasende fordi han ikke tok seg av restauranten.
Han fant ut at han spilte skuespill og stormet scenen.
Han slo faren din foran alle.
Virkelig?
Ja. Det var så tungt for ham at han ga opp alt.
Gi ham litt tid. Han vil innse at han tar feil.
Han er den beste personen i verden.
For en forferdelig dag.
Nei, ikke tenk det.
Det er en spesiell dag for deg å bli voksen på.
Takk.
Se sånn på det.
Du bør beholde lommetørkleet. Hvis jeg var deg…
Ikke behold det.
Jeg visste at du var her.
Det er det ene etter det andre. Jeg prøvde å la det gå ut over deg.
Si noe.
Sjef.
Jeg elsket faren min høyt.
Han var en spesiell mann.
Han var kompasset mitt.
Da han døde, mistet jeg retningen.
Jeg har drevet rundt siden.
Til jeg møtte deg.
Fant du en ny retning da du møtte meg?
Da jeg møtte deg, innså jeg at det ikke finnes en riktig retning.
Men når du er med folk som bryr seg om deg…
uansett hvor vinden blåser, finner du veien.
Det er derfor jeg er her.
Vi har ikke kjent hverandre så lenge, men…
Du kan ikke utvikle deg ti minutter på ti år med noen,
men du kan utvikle deg ti år på ti minutter med noen andre.
Det var det som skjedde med oss.
Skjønner du?
Matten min er ikke god. Hjernen min er ødelagt.
Jeg elsket deg så høyt.
Det er verbalt. Jeg forstår det.
Jeg liker deg også, sjef.
Tilgir du meg nå?
Lærlinger tilgir ikke mesterne sine. De føyer seg etter dem.
Det høres fint ut først, men når du tenker på det,
er det litt smiger.
Sånn føles det for meg nå.
Så det er ikke alltid lurt å trene her? Sånn, ja.
Greit. Herregud.
- Dette er ikke så lurt. - Vi gjør det vanlige.
Det er bedre sånn.
- Han gjør det. - Han er sentimental.
Unnskyld.
Pappa.
Hva gjør dere sammen?
Går.
- Öcü. - Hva?
Vet du hva Gülsen fortalte?
Nei, hva?
Hun og faren min drev med skuespill en gang.
- Aldri i livet. - Ja.
- Fortalte du alt? - Jeg kunne ikke dy meg.
Kom igjen.
Ikke vær dum.
- Sjef. - Da går vi også.
Greit.
Ok, sjef.
Min kjære.
Hvorfor er du her? Er det noe galt?
Ingenting er galt. Jeg fikk en god idé.
Jeg måtte fortelle det med en gang.
Ikke rop. Takk Gud for at du ikke vekket Filiz.
Du ga meg hjerteinfarkt.
Du har helt rett, sjef. Beklager. Jeg ble revet med.
- Vi snakkes i morgen. God natt. - Jeg er allerede våken. Si det nå.
Vi snakkes i morgen med klart hodet.
Da har jeg et klarere bilde. Perfekt. God natt.
- Jeg er våken. - Vi snakkes i morgen.
- Men jeg er våken. - Sov. God natt.
Gå inn, du blir kald.
Når på morgenen?
På morgenen.
- Öcü. - Hva skjedde?
- Er det noe galt? - Nei. Det er ikke noe galt.
Jeg var nysgjerrig på ideen. Jeg fikk ikke sove, så jeg kom hit.
Vi ble enige om å vente til i morgen. Vi snakkes i morgen med klare hoder.
- Sønn. - Jeg hadde en fin drøm. Legg deg.
Öcü?
- Öcü. - I morgen.
For en tulling. Han ødela søvnen min. Gud tilgi meg.
Så du vil rote det til enda mer.
Jeg skjønner. Det gikk ikke helt etter planen.
Men vi kan vinne byens teaterkonkurranse og snu trenden.
Vi kan redde restauranten med premiepengene. Ikke sant?
- Ja. - Kjære.
Det høres fint ut, men skal vi spille skuespill? Er det lett?
Du har allerede gjort det.
Filiz er skuespiller.
Jeg skal også prøve. Det er avgjort.
Det er ingen dårlig idé.
Jeg trodde du var den smarte, men det er du ikke.
Dette kan være vår siste sjanse til å redde restauranten.
Tiden går fra oss.
Vi prøver. Hva er det verste som kan skje?
Nei. Jeg vil ikke at vi skal dumme oss ut mer.
Jeg drar nå. Jeg er tilbake om to timer med pengene restauranten trenger.
Hvor skal jeg få tak i så mye penger?
Hva skjer?
POLITI
Hva skjer?
Folk ble forgiftet her. Vi har fått mange klager.
Dere må stenge i en måned.
- Det kan dere ikke gjøre. - Ordføreren har strenge ordre.
Han sier han har vanæret vår vakre by. Ikke gjør det vanskelig.
Pakk sakene deres og la oss gjøre jobben vår.
Pappa, hva skal vi gjøre? Öcü?
Pakk sammen sakene.
Vi kommer tilbake med pengene.
Stol på meg. Kom.
Kalender er sjefen og broren min.
Takk.
Du har vært borte i mange år.
Jeg forstår ikke. Hvordan kan en sønn bli uvenner med moren sin?
Mamma, ikke få meg til å snakke foran Ergun.
Ergun?
Hva slags prat er det? Ikke fornærm meg.
Det er herr Ergun.
Beklager, herr Ergun.
Herr Ergun, fru Sermin.
Kalender fra Iznik. Jeg eier Pita Hall.
Vi har jobbet sammen en stund.
Gudskjelov at du har oppdratt en fantastisk sønn.
- Takk. - Sånn er det, barnet mitt.
- Jeg har en datter på samme alder. - Jeg er tre år eldre.
- Sier du det? - Ja.
Hun sender kjærlighet og respekt. Jeg tror ikke på denne familiefeiden.
Det er derfor jeg vil at dere skal bli venner igjen i dag.
Du kan ikke bære nag til moren din. Kyss hånden hennes. Fort.
- Mamma. - Kom hit.
Du har vært borte så lenge.
Hvorfor kom du? Si det. Ingen hemmeligheter for mamma.
Ikke sant?
Jeg har noe å fortelle deg, men jeg vet ikke om jeg burde.
Ikke ta opp det.
Vent litt.
Mamma. Jeg vet at jeg har kommet etter så mange år.
Det blir litt rart.
Men vi har veldig lite tid.
Restauranten vår har problemer. Vi trenger penger.
Du ble nesten myk, men han er her for penger.
Skam deg, gutt. Du kommer hit uten grunn.
Jeg trodde det var for å være snill.
Det handler om penger.
Hvorfor skulle det være uten grunn?
Ringte du meg ikke her om kvelden? Jeg svarte ikke.
Nei. Jeg ringte ikke.
Det var et uhell. Lommeringing.
Hvis jeg ville snakke, ville jeg ikke ringt igjen?
Det stemmer.
Han ville hjelpe meg. Ikke bli sint. Han mener bare godt.
Hvem er du? Hvordan våger du å blande deg?
En gammel mann.
Du er en taper som prøver å presse penger ved å spille familiekortet.
Skam dere begge.
Du jobber som bud for en fyr.
Jeg ba deg jobbe med oss. Vi eier en stor bygning.
Jobb for oss. Vær sikkerhetsvakt. Tre skift.
Og du ber skamløst om penger.
- Du er… - Kom, vi går.
Åpne døren.
Sjef!
Ditt rasshøl! Denne gutten er verdens beste person.
Denne ungen trenger bare litt kjærlighet.
Han er glad for å bo på lageret i restauranten vår.
Men du er for blind til å se det.
Du, herr Ergun, en millionær full av penger.
Er du den store? Ja, du er stor. Det er ikke poenget.
Men vi er enda større fordi vi elsker hverandre så høyt.
Vi trenger ingen andre.
Skam dere.
- Vi går. - Hvor?
For å opptre.
KOMMUNENS BYTEATER
- Klar? - Klar!
Du er for sikker. Du gjør meg nervøs.
- Ikke vær nervøs. - Ja!
- Hvorfor kjefter du? - Hvorfor kjefter du på henne?
- Ro ned. - Ikke rop.
Vi er klare. Kom igjen.
Öcü.
- Klarer du dette? - Pappa. Du sa du trengte en skuespiller.
Jeg tok med Esat fra laget vårt.
Esat, kom hit. La meg introdusere deg. Faren min.
Ja, jeg er faren hennes. Kalender.
Gülsen. Du kjenner Öcü.
Heimlich! Går det bra?
Nei, jeg kveles fortsatt. Velkommen.
Sjef.
Jeg sto faktisk på scenen da jeg gikk på skolen.
Virkelig?
- Ja. - Hva drev du med?
Folkedans.
Jeg skal vise dere.
Bursas små steiner…
- Hva er dette? - Ikke dette.
- Han kveles! - Hent vann.
Nei!
Det går bra.
Å være eller… ikke være?
Den onde høvdingen som stjal kyllingene mine, kom ut.
Jeg tar med datteren min til byen. Det gjør jeg.
- Litt til… - Kom deg ut!
Hva er galt?
"Tanken" er innvilget. Skjebnens pisk… Ikke pisken.
- Kyllingene er borte! - Vi roper for høyt.
- Hvem roper? - Jeg skal si deg noe.
Sjef, la oss ikke spille med denne ballen.
Vi avlyser det. Over mitt lik.
Greit, avlys det.
Vi gjør ikke dette.
Hva skal vi gjøre?
Vi gjør dette.
Aldri i livet.
Nei, vi gjør det.
La oss bare gjøre det.
Du har tre dager igjen, Kalender. Det er ikke min feil.
Herr Uysal, vi ordner alt når vi vinner.
Ikke vær redd.
Vi får se!
Jeg er på reise verden rundt med kona mi. Vi kom til Afyon for de naturlige kildene.
Startet du reisen i Afyon?
Det er sånn vi later som vi gjør det.
De er veldig vakre.
- Se så vakre kostymene er. - Jeg er spent.
Se hvem som er her.
Skal du bli skuespiller? Du vinner hovedpremien.
Og så vil restauranten…
Du kan ikke gjøre noe. Du vet det, ikke sant?
Du blir gjort mer til skamme enn etter internett-hendelsen.
Hva er problemet ditt med oss?
For Guds skyld. Du…
- Husker du meg fortsatt ikke? - Nei.
- Vet du hva problemet er? - Hva?
- Du er problemet. - Meg?
Ja. Jeg var dødsforelsket i deg.
Men du var blindt forelsket i denne mannen.
Dere slo opp. Jeg tenkte: "Nå blir det oss." Men hva skjedde?
Du forlot byen.
Siden den dagen har jeg ikke kunnet gifte meg med noen,
og jeg har ikke elsket noen.
Jeg tenkte på deg hver kveld.
Nå husker jeg deg.
Ja.
- Er ikke du… - Hvem?
Ansiktsløs røyskatt.
Hva er det, et rappernavn?
Jeg husker det nå.
Dere har ikke gjenkjent meg på dagevis,
men dere husket det ekle kallenavnet.
Jeg hater deg.
- Kom hit. - Hvor?
- Hva er det? - Ro deg ned!
- Hva gjør du? - Jeg gjør deg ingenting.
- Hva gjør du, Ansiktsløs? - Hvem er Ansiktsløs?
Ro deg ned, Öcü.
Sa jeg ikke at du ikke skulle sparke?
Hva slags råd er det?
- Går det bra, Filiz? - Ja.
- Bra. - Ansiktsløs, går det bra?
Vent litt. Grenene.
Det er ikke fint å bære grenene sånn.
Sjef, du puster for fort.
- Det er tomt for oksygen. - Hva gjør jeg?
- Er alle klare? - Ja.
Jeg husker ikke finalen helt.
- Jeg skal hjelpe deg. Se på meg. - Ok.
- Takk. - Bare hyggelig.
Kalender-pita.
- Det er oss. - Vi kommer.
Frue. Hør på meg.
Hvis du ikke liker det, lover jeg å ofre mitt eget liv for deg.
Sier du det? Greit.
Sjef.
Sjef!
Da jeg først så øynene dine,
trodde jeg at jeg druknet i havet inni dem.
Første gang jeg så øynene dine,
trodde jeg at jeg druknet i havet inni dem.
Men jeg har ikke blå øyne.
Ikke? Øynene er ikke blå.
Sjef, øynene hennes er ikke blå.
Uansett farge på øynene dine, må det være havets farge.
Fjellene bør ta fargen til leppene dine, himmelen fargen på huden.
Min frue.
Hadde jeg visst det for lenge siden, hadde jeg våget å si det.
Frue.
Hadde jeg visst det for lenge siden, hadde jeg våget å si det.
Du snakker så vakkert. Fortsett.
Gjør jeg?
Jeg vet ikke hvordan jeg skal si det.
Jeg får deg ikke ut av hodet, samme hva jeg gjør.
Det står ikke i teksten.
Bare et øyeblikk.
Om du elsker meg eller ikke, spiller ingen rolle.
Men jeg må fortelle deg dette.
Det viktigste er at du er lykkelig.
La meg komme til deg.
La meg se deg inn i øynene og si hva jeg har på hjertet.
Öcü, hva gjør du?
Hva gjør du? Ikke klatre.
- Ikke gjør dette. - Slipp.
Nei. Jeg elsker deg virkelig.
- De kommer til å falle. - Öcü!
- Filiz. - Det går bra.
- Går det bra? - Ja.
Öcü? Går det bra?
- Det går bra. - Det går bra.
Öcü, kom hit.
Nei.
Kjære venner!
Hva skjer?
Hva skjer? Hvorfor klapper dere?
Så dere noe fantastisk? Hvorfor klapper dere?
Hør her! Denne fyren vanæret oss på internett.
Han har ødelagt byens rykte.
Og han deltar fortsatt i en teaterkonkurranse.
Hva om han vinner?
Er det greit for dere å gi byens penger til denne danseren?
- Nei! Det er uakseptabelt. - Nei!
- Er det greit? - Snakk høyere!
- Er det greit? - Du er flink, sjef! Bravo.
Snakk høyere, sjef!
Jeg ville bare redde restauranten.
Slutt med det.
Jeg tenkte at om jeg reddet restauranten, kunne jeg redde alt.
Jeg har brukt livet på å gjøre andre til lags.
Men jeg har fått nok.
I kveld, for første gang, gjør jeg noe for meg selv. På denne scenen.
Jeg gjør det jeg liker best med mine kjære.
Finnes det noe vakrere enn det?
Derfor er det viktigere å være her enn å vinne.
Tro meg.
Bra jobbet, Flatrumpa. Godt sagt. Bra jobbet.
Flatrumpa!
Men…
Kom igjen, for Guds skyld!
Venner, tusen takk for støtten.
Men jeg er usikker på dette. Er den egentlig flat?
Flatrumpa!
Vi bukker. De elsket det.
Så bra at dere vant konkurransen.
Nei, vi vant ikke.
Hvorfor kunne du ikke vinne etter alt dette?
Kalender sa: "Det er viktigere å være her enn å være med i konkurransen",
og ordførerens nevø vant konkurransen.
Jeg kunne ikke noe for det. Jeg ble revet med.
Vi mistet kanskje restauranten, men ikke hverandre. Ikke sant?
Ja, kjære.
Det hadde vært fint å vinne for en gangs skyld.
Vi har funnet et nytt sted. Vi starter fra null.
Vi starter ikke fra null, men fra minus to.
Det blir et pitasted ovenpå. Nede setter vi opp teaterstykker.
Det er en god idé. Og hva skal vi kalle det?
Flatrumpa pita- og kunstsenter.
Öcü!
Gud velsigne deg.
Hvor i helvete får du tak i dette?
- Men sjef… - Ja?
- Øvelsen fungerte vel? - Ser du det?
De vil aldri kalle deg Flatrumpa igjen.
PITA og DANS
- Bra! - Bravo!
- Glad i deg. - Glad i deg også.
Oversatt av: Mari Hegstad Rowland.
Bra jobbet.