Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Sok-sok évvel ezelőtt…
egy csapat oroszlánfóka rendkívüli zarándoklásba kezdett…
Amerika nyugati partjaitól a Csendes-óceán felé.
Így leltek rá a paradicsomra…
erre a teljesen elszigetelt…
tűzben és vízben keletkezett világra.
Az egyes szigetek sajátos jellemzőkkel rendelkeznek…
és olyan páratlan élővilágnak adnak otthont, melyeknek különc tagjai…
csak a véletlen folytán sodródtak ide.
De a vízfelszín alatt is káprázatos vízi világ tárul elénk.
Ma az első oroszlánfókák leszármazottai
uralják ezeket a vizeket.
GALÁPAGOS OROSZLÁNFÓKÁI
Egyik este egy fiatal nőstény,
Luna jön ki a vízből a nyugodt partra.
Ez a sziget az otthona,
amely kiváló menedékként szolgál számára és újszülött borja,
Leo számára is.
Az oroszlánfókák általában egy utódnak adnak életet.
Így Lunának Leo a világon a legfontosabb.
Az első egy hétben el sem mozdul mellőle,
amíg megismerik egymás hívását és illatát, és megerősödik köztük a kötelék.
Az itt élő kis oroszlánfóka-kolónia legfőképp tehenekből és borjakból áll.
Kivéve persze a domináns hím fókát.
Ő itt a főnök. A bika.
A hímek megküzdenek a nőstényekért,
és ez a bika a jelenlegi nehézsúlyú bajnok.
Az első perctől minden borjúnak megvan a saját személyisége,
ami meghatározza majd, milyenek lesznek felnőttként.
Általában az anyjuk közelében maradnak az első napokban.
De Leo alig várja, hogy saját maga fedezzen fel mindent,
például a gravitációt.
Ha egyszer megtanul járni, kinyílik előtte a világ.
De elsőként azt kell megtanulnia, hogyan találja meg az anyját.
Nem. Ez nem ő.
Ő az.
Telnek a napok, és Leo gyorsan cseperedik,
anyja tápláló tejének köszönhetően.
Luna úgy dönt, Leo készen áll első nagy megpróbáltatására.
A domináns hím ügyel a biztonságukra.
Míg a szárazföld biztonságos a borjaknak, a víz korántsem az.
Cápák cirkálnak a part mentén.
Akkor jelennek meg a környéken, mikor a borjak születnek.
Ha jelez a bika,
Leo bemehet a vízbe, életében először.
Miért is csináljuk ezt?
A kisfóka felnőtté válásának első lépése.
Az úszólecke.
Luna mindvégig mellette marad.
Az oroszlánfókák életük első hetében megtanulnak úszni.
Ez hatalmas mérföldkő.
Talán Leóból is nagy és bátor domináns hím lesz egyszer.
Ideje megszárítkozni.
A homokos módszer.
Nem való mindenkinek.
Leo nagyon ügyes volt az első úszóleckéjén.
Éjszaka kezdetét veszi a látványos fényjáték.
A Galápagos-szigetek oly távol vannak a világ többi részétől,
hogy itt sokkal fényesebben ragyognak a csillagok, mint bárhol máshol.
Másnap reggel Leo elkíséri Lunát a vízpartra.
De most nem úszni tanulnak.
Ezt Lunának egyedül kell csinálnia.
Ha a felnőtt oroszlánfókák nem mennek a vízbe, nem is esznek.
Lunának muszáj a mélybe merülnie, hogy egyen, és ezáltal legyen teje is.
Leónak addig a parton kell maradnia.
Még sosem volt egyedül.
Addig lóghatna mondjuk velük.
Vörös tarisznyarákok.
Rendesnek tűnnek.
Hova mész?
Nehéz dolog ez a barátkozás.
Egy leguán.
Talán ő lehetne…
Hát ez? Még csak nem is köszönt!
Talál majd magának barátot?
Kint, a nyílt vízen Luna egyetlen dologra összpontosít.
A halakra.
A többi éhes oroszlánfókával egyetemben.
Elit vadászcsapatot alkotnak együtt.
Egy rejtett öbölben viszik véghez a tervüket.
Tapasztalt vadászként
Luna a csapat élén úszik.
Az öböl felé terelik a halakat,
de óvatosnak kell lenniük,
mert nem ők itt az egyetlen ragadozók.
Feketevégű cápák.
A hátul úszó oroszlánfókáknak nagyon oda kell figyelniük a cápákra,
és meg kell sürgetniük a vadászatot.
A csapat elején lévők már a sekély vizekhez értek,
ahol a halak pánikolni kezdenek.
Csapdába estek.
Felbukkan egy harmadik csapat is.
A barna gödények.
Kalózok.
Az oroszlánfókák támadásba lendülnek, hogy lehagyják a cápákat.
De a gödények lecsapnak a halakra,
mielőtt még az oroszlánfókák kihajthatnák őket a partra.
Hagyják, hogy a fókák elvégezzék a munkát, aztán ellopják a zsákmányukat.
Luna pedig semmit sem tehet.
Kirabolják őket.
Egyszerre akár három-négy halat is betuszkolnak torokzacskójukba.
Annyira mohók, hogy egymást is megpróbálják meglopni.
Luna tehetetlenül nézi őket.
Elborzasztja őt a mértéktelen torkosságuk.
De nem hagyja, hogy a tolvajok nyerjenek.
Eközben a szigeten…
Leo a hangját próbálgatja.
Ezzel felkelti a szomszéd borjú, Maya kíváncsiságát.
Elbizonytalanítja őt Leo szaga,
de aztán együtt mennek a partra.
Úgy tűnik, Leo végre barátra lelt.
Társa legalább olyan lelkes felfedező, mint ő.
Egyértelmű, hogy az óceán a lételemük.
És akárcsak az anyja, Leo is profi a halak terelgetésében.
Eközben a nyílt vízen Luna újabb halrajt szemel ki a csapatnak.
Összegyűlnek egy második rohamra.
Már megint ők?
Rajta!
Az oroszlánfókák ezúttal kijátsszák a cápákat.
Tökéletes alakzatban úsznak.
A gödények felkészülnek a szabad rablásra.
De a fókáknak ezúttal sikerül kihajtaniuk a halakat a partra,
és eltaszítaniuk a gödényeket.
Végre a vadászok is élvezhetik a nehezen megszerzett zsákmányukat.
Luna most belakmározhat a barátaival.
A gödények ezúttal éhen maradnak.
Ide a hallal, aztán tűnés!
Luna megtömi a hasát.
Most már minden adott, hogy megetesse Leót,
ráadásul dicsőséges győzelmet aratott a gödénykalózok felett is.
Luna már két napja elment.
Amíg anyja nincs itt, Leo a határait feszegeti.
Éppen a sziget másik felére tart.
Te ott! Szia!
Kicsit nehéz lesz barátokat szerezni idefenn.
A többi anyukát jobb elkerülni.
Leo egészen a vulkanikus kőzetes partszakaszig elmerészkedik.
Hú, de meleg van itt!
Be kell húzódia a napról.
Mondjuk a vízbe?
Leo imádja az óceánt.
De most nem a biztonságos tengerparton van odahaza.
Hanem a csipkézett szikláknál, és közeleg a dagály.
Hamarosan mindent ellep a víz.
Erre azért még nem készítették fel az úszóleckék.
Lehúzza őt az erős áramlat.
Leo végre kijutott a háborgó tengerből.
És ekkor a hullámok moraján túl meghallja a bőgést.
Felismeri anyja hangját. De hol lehet?
Teljesen ki van merülve.
Nem jön rá.
Hát itt van!
Anya hazajött.
Leo remekül helytállt, amíg magára volt utalva.
Luna tele hassal tért haza a vadászatból,
így bőségesen lesz teje Leo táplálásához.
Csaknem egy év eltelt,
és Leo apró mangroveszigete átalakult.
A kies part, ahova született, mára nyüzsgő várossá változott.
Több száz oroszlánfóka költözött ide más szigetekről.
Ez a hely már nem a régi.
Luna még mindig itt van Leónak, viszont felmerült egy probléma.
A domináns hím már nem védelmezi Leót.
Épp ellenkezőleg.
Mivel Leo már nem kisborjú,
nem látják szívesen a nőstényekkel teli parton.
Nem érti, miért akarja elválasztani őt a domináns hím az anyjától.
Eddig felnézett a bikára.
Luna mindent megadott Leónak,
de lassan el kell engednie őt.
Leo egyelőre még játszhat a sziget sekély vizeiben,
de közeleg az idő, mikor el kell majd innen mennie.
Idelent legalább nem zargatja a domináns hím.
A legtöbb tengeri emlőssel ellentétben
az oroszlánfókák a mellső úszólábaikkal, és nem a farkukkal úsznak.
Ennek köszönhetően elképesztően fürgék a vízben.
Az elkövetkező években
a fiatal fókák a képességeiket csiszolják, hogy felkészüljenek a felnőttkorra.
Leo azzal kezdi, hogy felfedezi az óceánt.
Az Ördög koronája, ami egy ősi vulkánból maradt fenn,
tökéletes úti cél egy fiatal, száműzött kalandor számára.
Leo már négyéves,
így már nem látják szívesen a parton, ahol egykor élt.
A szomszédos sziget tengeri csodái azonban segítenek ezt elfeledtetni vele.
A Galápagos-szigetek oroszlánfókái mélyebbre és hosszabb időre
tudnak víz alá merülni bármelyik másik oroszlánfókánál.
Közel 600 méteres mélységig képesek leúszni.
Minél mélyebbre merül Leo, annál csodásabb látvány tárul elé.
Kék-arany csattogóhal.
Feketeorrú pillangóhal.
És egy gömbhal is feltűnik.
De a legjobb, hogy Maya is eljött meglátogatni őt.
Ő már ismeri a szigetet, és tudja, hol szerezhetnek új barátokat.
A baj csak az, hogy nem mindenki akar a barátjuk lenni.
Ez mondjuk nem igazán érdekli őket.
Jól van. Elég ebből. Ki következik?
Óceáni fehérfoltú cápák.
Éjszakai ragadozók.
Nappal csak pihenni próbálnak valahol.
De ez ma nem fog összejönni,
mert ha az oroszlánfókák játszani akarnak, játszani is fognak.
A mai játékuk pedig a cápaüldözés.
Beférek még ide?
Szia! Megvagy!
Leo tudja, hogy csak erről csipkedheti, és a fogakat jobb elkerülni.
Oroszlánfókák!
Utálom ezt a játékot.
Nem sikerült új barátokra szert tenniük, így Maya úgy dönt, ideje hazamenni.
Csak neki. Leónak nem.
Mindketten tudják, hogy Leót
már nem engedi vissza a domináns hím a kolóniába.
Elbúcsúzik gyerekkori barátjától.
Leo már nem mehet vissza.
Csakis előre.
Leo egy közeli szigetre húzódik ki.
Española.
Kicsit zsúfolt.
De azért biztosan pihenhet egyet, és felmelegedhet az úszás után.
Vannak itt ismerős arcok,
és ismeretlenek is.
Ahonnan Leo jött, ott nem voltak szulák.
Nem éppen a homokos part, amiről Leo álmodott.
De most csak az a lényeg, hogy alhasson valahol.
Azt viszont nem tudja, hogy nem csak szulák élnek a szigeten.
Itt vannak a galápagosi albatroszok is, és épp párzási időszak van.
Ez már lehet, hogy probléma lesz.
Ők egy életre választanak társat, így az éves rituáléjuk nem csak színház.
Húsz percig is eltarthat,
melynek része a csőrcsattogtatás…
hajlongás,
dülöngélés,
harsogás,
és mindennek a tetejébe ott a néma sikoly is.
Szinte a világ összes galápagosi albatrosza ide jön párzani.
És ez irgalmatlan hangzavarral jár.
Ennyit a pihenésről.
Mivel nem térhet haza,
Leo továbbáll, és keres egy barátságosabb helyet.
Leóhoz hasonlóan a Galápagos-szigetek sorsa is kalandos.
A szüntelen vulkáni aktivitás miatt folyton változnak és alakulnak.
Könnyen lehet, hogy egyszer az egyik lesz Leo otthona.
Leo végül egy olyan szigeten kötött ki, aminek a partvidéke igencsak védtelen,
és erősödnek a hullámok.
Ha van valami, aminek Leo nem tud ellenállni…
az a szörfözés.
Egyszer csak felbukkan egy másik oroszlánfóka…
pár másik fiatal száműzöttel az oldalán.
Olyan jól mulatnak, hogy elkezdenek a tengerisünnel játszani.
De nagy árat fizethetnek azért, ha ezen a zátonyon játszanak.
Leo megérzi, hogy baj van.
Gyorsan!
Nem sokon múlott, de mind megmenekültek.
Egy hatalmas, 3,5 méteres galápagosi cápa vadászik a fiatal fókákra.
Védelmező felnőttek hiányában, Leo a tettek mezejére lép.
Ha nem győzi le a félelmét, nem lehet belőle domináns hím.
A többiek követik.
Leo szembeszáll a cápával.
Az Ördög koronájánál már volt dolga fehérfoltú cápákkal…
így tudja, hogy utálják, ha az érzékeny uszonyukat csipkedik.
Leo példát mutat társainak.
A cápa végre visszavonul.
Feladja.
Mikor veszélyessé vált a helyzet,
Leo képes volt helytállni, és szembenézett a cápával.
Nagyon kevés oroszlánfókából lesz domináns hím,
de úgy tűnik, Leónak megvannak hozzá az adottságai.
Hátrahagyja szörfös barátait, és egyedül folytatja útját.
De már sokkal magabiztosabban.
A Galápagos-szigetek vízi élővilága az egyik leggazdagabb a Földön
a több mint 500 halfajával.
Egy magányos oroszlánfóka számára szinte lehetetlen halat fogni a nyílt vízen.
De vannak más módszerek is.
Bizonyos halfajok sziklahasadékokba bújnak a ragadozók elől.
Szerencsére Leo türelmes.
Az emlősök közül az oroszlánfókáknak van a leghosszabb bajszuk,
amivel a legkisebb rezgéseket is érzékelik a vízben.
Leo keresgélés közben rájön valamire.
Ha levegőt fúj a sziklákba,
kiűzheti a halakat a rejtekhelyükről.
Megvagy!
Kezdetnek jó,
de sokkal nagyobb fogásokra van szüksége, ha domináns hím akar lenni.
Leo folytatja útját.
A Galápagos-szigetek hatalmas területet ölelnek fel…
mintegy 60 000 négyzetkilométert, így a fókák is óriási utakat tesznek meg.
Leo még csak néhány helyet fedezett fel,
pedig több mint száz sziget, szigetecske és szikla alkotja a Galápagos-szigeteket.
És attól ilyen kivételesek, hogy mindnek megvannak a saját egyedi tulajdonságai.
Az új szigetek csak kopár sziklákból állnak.
Frissen kihűlt láva, amin nehezen kapaszkodik meg az élet.
A régebbi szigeteken a növényeknek már volt idejük megtelepedni,
így ezek már gazdag élővilággal rendelkeznek.
A szigetcsoport nyugati szélén elterülő Fernandina
közülük a legfiatalabb.
Nagyon zordnak tűnik. A felszínen.
A víz alatt már más a helyzet.
A mélytengeri áramlatok miatt itt a legnyüzsgőbb az élet
az egész szigetcsoport környékén.
Olyan hideg a víz, hogy még a pingvinek is otthonra leltek itt.
Leo látott már ilyen leguánokat a régi szigetén,
de mit kereshetnek idelent?
A tengeri leguán az egyetlen gyíkféle a Földön,
amely képes a víz alatt úszni.
Szinte csak algával táplálkozik.
A korallszirti halak viszont nem örülnek, hogy ezek a szárazföldi lények
lejönnek a víz mélyére lakmározni.
Tönkreteszik a pázsitjukat.
Nem is hagyják szó nélkül.
Végre! A leguánnak elege lett.
Most Leo következik.
Ő tudja, milyen, ha nem látják szívesen.
Nagyon jól tudsz úszni! Tudtad?
A hosszú, kissé dühítő merülés után
a leguán visszatér otthonába, a vulkanikus kőzetre.
Sokan húzódtak még ki ide.
Több ezren.
Az őseik az első állatok között voltak, akik a szigetekre érkeztek.
Leo nem részesül meleg fogadtatásban.
A gyíkok kitüsszögik a sós vizet,
ami a merülés során felgyülemlett a testükben.
Leo kiszúrja a többi szigetlakót is, amint sunyin átsiklanak a sziklák között.
Galápagosi siklók.
Több százan gyűltek össze.
Mind egy dologra várnak:
a frissen kikelt kisleguánokra.
Minden útvonal el van zárva.
Ez egy borzasztó hely.
A kicsik, akiknek sikerül átjutniuk, biztonságban vannak a felnőttekkel.
Fernandina egy újonnan létrejött sziget,
szívében egy aktív, fortyogó vulkánnal.
Egy időzített bomba.
A szüntelen vulkáni aktivitás folyamatosan újraformálja a szigetet.
De a zord, vulkanikus kőzetes környezet kapóra jön Leónak.
A csipkézett, egyenetlen partszakasz tökéletes vadászterületként szolgál.
Most, hogy Leo felnőtt,
már nagyobb prédákra is szemet vethet.
Sokkal nagyobb prédákra.
Mint a sárgauszonyú tonhal.
Akár 60 kg-ot is nyomhat,
és képes 65 km/h-s sebességgel úszni.
Kétszer gyorsabb a fókánál.
És mikor Leo azt hitte, egyedül kell megbirkóznia vele,
feltűnik egy másik fiatal fóka az egyik szomszédos szigetről,
hogy csatlakozzon Leóhoz a vadászatban.
Egyikük sem igazán tudja, hogyan is kellene csinálni.
Csak nem lehet olyan nehéz bekeríteni őket!
De mindig, mikor már a közelükbe érnek, valahogy meglépnek.
Leo majdnem elkap egyet,
de szinte lehetetlen megtartani őket.
Nagyon gyorsak.
Ez így nem jó.
Leo kifogyott a lehetőségekből, így elindul a sziget nyugodt öblei felé.
Egy idős, száműzött domináns hím él itt.
Egy kicsit kockázatos, de Leo megpróbálja rávenni, hogy segítsen nekik.
Nem túl jó ötlet megzavarni egy felnőtt bikát pihenés közben.
De ha Leo barátkozni akar, hajthatatlan.
Csodálatos módon Leo meggyőzi, hogy csatlakozzon hozzájuk a vadászatban.
Leo azt viszont nem tudja az idős bikáról…
hogy ha tonhalvadászatról van szó, ez a fóka egy igazi legenda.
A két fiatal oroszlánfóka előremegy,
a nyomukban pedig a mester.
Leo és a társa körbehajszolják a tonhalakat az öbölben,
az öreg mester pedig elállja a kijáratot.
A lassúságát az eszével kárpótolja.
Tudja, hogy amilyen gyorsak a tonhalak, olyan gyorsan ki is fáradnak.
Végül elkerítik az egyik halat.
A halnak végre elfogy az energiája. És a vize is.
A fiatalok félreállnak,
hogy a mester megmutathassa, hogy kell elbánni egy ekkora zsákmánnyal.
Ez majd segít Leónak megizmosodni.
És az öreg domináns hímnek hála
megtanulta, hogy nem minden bika ellenséges.
León múlik, milyen bika lesz majd belőle.
Felébredt a vulkán, és olvadt sziklával borítja be a szigetet.
Amint az 1100 fokos láva belefolyik a tengerbe,
a víz azonnal elpárolog.
A Fernandina lángokban áll.
Leónak ismét tovább kell állnia.
Egy fiatal felnőtt oroszlánfóka otthon nélkül.
Eltelt három év, és Leo már hétéves.
A Galápagos-szigetek környékén tett kalandjai során kialudt vulkánokkal
és lávakitörésekkel is találkozott már,
de még nem tapasztalta meg a vulkáni aktivitással járó előnyöket…
egészen idáig.
Az olvadt magmából forró gázbuborékok szabadulnak fel a tengerfenéken keresztül.
Az itt található vulkanikus kőzet is tele volt buborékokkal, mikor lehűlt,
így érdes lett a felülete.
Jól neki lehet dörgölőzni.
Leo találkozik egy csapat nősténnyel, akik wellnessezni invitálják,
és megmutatják neki a hámlasztás művészetét.
Miután mindenki végzett,
Leo velük tart a szigetükre.
Olyanok a vizei, mint Leo régi szigeténél.
Ez a káprázatos kialudt vulkán a Beagle-sziget.
Védett, homokos partja tökéletes otthonául szolgál a fókáknak.
Leo megütötte a főnyereményt.
Egy part, tele nőstényekkel.
Végre egy közösség, aminek a tagja lehet.
De minden kellemes parton van valahol egy domináns hím is.
És minél kellemesebb a part, annál nagyobb a domináns hím.
Jaj! Leo nem gondolta, hogy konkurenciája akad majd.
Nincs esélye ellene.
De van egy ötlete.
Talán nem a legjobb ötlet, de még így is jobb a másik alternatívánál.
Egy dolog biztos:
ide nem tudja őt követni a hatalmas domináns hím.
Lent vár rá.
Leo egy pillanatig azt hitte, révbe ért. De szembe kell néznie az igazsággal.
Még nem győzheti le a domináns hímet.
Amíg ez nem változik,
addig nem lesz saját közössége.
Ideje csendben távozni.
Csak ki kell találnia, hogyan jusson le innen.
Anélkül, hogy őt felkeltené.
Az lesz a legjobb, ha hátul kislisszol.
Nem túl elegáns…
de így legalább lejut.
Száműzték. Már másodjára.
Leo észak felé veszi az irányt,
a szigetcsoport legtávolabbi szigetei felé.
Napokig is eltarthat, míg átkel a nyílt óceánon.
De még a nagy kékség közepén is vannak olyan részek, ahol lüktet az élet.
Csendes-óceáni szardíniák.
Tökéletes lehetőség Leónak, hogy felszedjen egy kis izmot.
A halraj változó alakja és színe szinte megigézi őt…
és azon kapja magát, hogy árnyékokat kerget.
Szerencsére pont erre jön egy csapat fóka, akik besegítenek neki.
Szervezett káoszban dolgoznak,
ahogy minden oldalról rárontanak a rajra…
hogy egymás felé tereljék a halakat.
Leo végre jól belakmározhat.
Az ilyen halrajok múló látványosságok,
és általában hamar eltűnnek.
Miközben Leo szardíniával teli hassal elindul…
észreveszi, hogy a többiek a felszínen lebegnek.
Mivel messze vannak a parttól, és a merülés után nem tudnak felmelegedni,
úszólábukat kiemelik a vízből, és napelemként használják.
Igencsak…
kreatív megoldás.
De Leo inkább kihagyja.
Olyan messzire megy északra, amennyire csak lehet.
Kiszúrt egy szigetet a láthatáron.
Darwin. A Galápagos-szigetek legtávolabbi pontja.
Leo számára pedig a világ vége.
Az oroszlánfókák csak bizonyos ideig bírják a tengeren.
Fel kell melegedniük a szárazföldön.
Elképesztően nehéz jól időzíteni az ugrást.
Ha elrontja, a hullámok nekicsaphatják a sziklának.
Csodával határos módon talál egy párkányt, ahol végre megpihenhet.
A Darwin-sziget melletti Wolf-szigetnek van egy sötét titka.
Míg a szulák képesek átszelni az óceánt,
hogy itt párosodjanak…
ezek a kismadarak nem.
Itt rekedtek,
és a kietlen sziget gyér növényzete
nem szolgál elég tápanyaggal.
Így kénytelenek drasztikus megoldáshoz folyamodni.
Ők a vámpírpintyek.
És az itt fészkelő szulák véréből táplálkoznak.
Távoli őseik az élősködőket csipegették ki a szulák tollai közül.
Mivel ezzel a szulák is jól jártak, megtűrték a kismadarakat.
De időközben az elszigeteltség és az evolúció
vérszívó ragadozókká változtatta a kis énekesmadarakat.
Ezek az északi szigetek csak zord sziklaszirtekkel
és tomboló hullámokkal szolgáltak.
Leónak nincs más választása, mint folytatnia az útját.
Az elkövetkező évek során
Leo felfedezi a Galápagos-szigetek minden szegletét.
Minden teremtményével…
és csodájával együtt.
Rengeteg mindent megtanult élete során,
de a legfontosabb dolog még mindig hiányzik.
Az otthon.
Leo tíz éve hagyta el a szigetet, ahova született,
az anyját és Mayát.
Azóta felnőtt,
de még mindig nem találta meg a helyét a szigetvilágban.
Egy újabb kopár sziget zord szirtekkel, homokos part nélkül.
Leo már sok mindent megélt, úgyhogy mindenre fel van készülve.
Most már idősebb, bölcsebb és magabiztosabb.
Már többet kockáztat, hogy megkapja, amit akar.
Egy áramlat behúzza az alagútba.
Talán elvezet valahová.
Ott egy nyílás!
Egy titkos part.
Úgy tűnik, ez maga a paradicsom.
De már megtanulta, hogy nem szabad elhamarkodottan ítélni.
Jól is teszi. A part már foglalt.
De Leo már nem egy rémült, fiatal oroszlánfóka.
Van akkora, mint az itteni domináns hím.
A domináns hím végre feladja.
Leo elzavarja őt.
Miután éveken át csak zarándokolt…
a Galápagos-szigetek egyik végéből a másikba,
Leo végre megtalálta az otthonát.
Az anyja, Luna, aki támogatta őt a kalandozásban…
gondoskodott róla, és mindenre megtanította…
büszke lenne a domináns hímre, amivé vált.
Idővel még több oroszlánfóka jön majd a szigetre,
de nem kell majd félniük a cápáktól…
amíg Leo védelmezi itt a vizeket.
Az itt élő tehenek és borjak biztonságban lesznek.
Leo legyőzte az összes akadályt, amibe hihetetlen kalandja során ütközött.
Most már készen áll a kolónia vezetésére.
És arra, hogy saját családot alapítson a saját partján.
Ez a jutalma. Ez az ő nagy pillanata.
Ez az otthona.
Ezt nézzétek!
Azt hiszem, még sosem vettem fel ilyesmit.
A feliratot fordította: Tóth Norbert