Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Demult…
câțiva lei-de-mare au pornit într-o călătorie extraordinară…
de pe coasta de vest a Americii până în largul Oceanului Pacific.
Acolo au descoperit un paradis
izolat de restul lumii
și făurit de foc și apă.
Fiecare insulă are caracteristici diferite
și găzduiește comunități unice de renegați
ajunși aici întâmplător.
Iar sub luciul apei, există o lume subacvatică nemaivăzută.
Astăzi, urmașii acelor lei-de-mare
stăpânesc aceste ape.
LEII DE MARE DIN INSULELE GALAPAGOS
Într-o seară, pe o plajă liniștită,
tânăra femelă Luna, ajunge la țărm.
Această insulă e casa ei,
un adevărat paradis pentru ea și puiul său nou-născut…
Leo.
De obicei leii-de-mare fată un singur pui,
așa că, pentru Luna, Leo e odorul ei neprețuit.
O să rămână cu el în prima săptămână
ca să-și memoreze strigătul și mirosul și să-și consolideze legătura.
Această micuță colonie e alcătuită aproape în totalitate din femele cu pui…
cu o singură excepție: căpitanul plajei.
El face legea aici. E masculul alfa.
Masculii adulți luptă pentru femele. El e actualul campion la categoria grea.
Încă de la început, puii au propria personalitate
care le va influența comportamentul ca adulți.
Mulți rămân lângă mame în primele zile,
dar Leo abia așteaptă să descopere lucrurile de unul singur.
Spre exemplu, gravitația…
După ce învață să meargă, posibilitățile sunt nesfârșite.
Cel mai important lucru e să înveți să-ți găsești mama.
Nu. Asta nu e mama.
Ea e.
Zilele trec, iar Leo crește ca din apă
datorită laptelui hrănitor de la mama lui.
Curând, Luna decide că Leo e pregătit pentru primul test.
Căpitanul verifică împrejurimile.
Puii sunt în siguranță pe uscat, dar situația se schimbă în apă.
În zonă patrulează rechinii.
Vizitele lor coincid cu perioada creșterii puilor.
După ce dă undă verde, Leo poate intra în apă pentru prima dată.
De ce facem asta?
Acesta e primul ritual de inițiere.
Lecția de înot.
Luna nu-l pierde din ochi.
Puii leilor-de-mare pot înota la o săptămână de la naștere.
E o mare realizare!
Poate într-o zi Leo îi va călca pe urme căpitanului.
E timpul să se usuce tăvălindu-se în nisip.
Nu-i pentru toți.
Leo a fost as la prima lecție de înot.
Înainte de culcare începe un spectacol de lumini incredibil.
Insulele Galápagos sunt complet izolate de restul lumii.
Aici, stelele strălucesc mai tare decât oriunde altundeva pe planetă.
În dimineața următoare, Leo o însoțește pe Luna la marginea apei.
Dar nu merg la înot.
Mama pleacă singură.
Leii-de-mare adulți nu se hrănesc în timpul zilelor petrecute pe uscat.
Luna trebuie să plece în larg ca să se hrănească și să producă lapte.
Leo nu are de ales decât să rămână pe țărm.
Leo n-a mai rămas singur până acum.
Poate ei o să-i țină companie.
Crabi-de-stâncă!
Par prietenoși.
Unde plecați?
Greu e să-ți faci prieteni!
O iguană!
Poate ea vrea să fie…
Ca să vezi! Nici n-a salutat.
Oare-și va face vreun prieten?
În larg, Luna are un singur obiectiv.
Peștele.
I se alătură alți lei-de-mare înfometați.
Împreună formează un grup de vânători de elită.
Vor folosi acest golfuleț ca să-și execute planul.
Fiindcă are experiență, Luna se află în fruntea grupului.
Treptat, împing peștii spre golfuleț, dar trebuie să fie foarte atenți.
Mai sunt și alții la vânătoare.
Rechini-cu-înotătoare-negre!
Leii-de-mare din spatele grupului sunt cu ochii pe rechini
și încheie vânătoarea rapid.
În față, apa e tot mai mică și peștii intră în panică.
Sunt prinși.
Acum apare cel de-al treilea grup: pelicanii-bruni.
Pirați!
Leii-de-mare își grăbesc atacul ca să-i întreacă pe rechini,
dar pelicanii înhață peștii
înainte ca leii-de-mare să-i împingă pe plajă.
Îi lasă pe leii-de-mare să muncească, iar ei vin și fură prada.
Luna nu-i poate împiedica.
E un jaf la drumul mare.
Acești hulpavi mănâncă trei-patru pești deodată.
Sunt atât de lacomi, încât fură unii de la ceilalți.
Descumpănită, Luna privește cu uimire cât de avizi sunt hoții…
dar n-o să-i lase să câștige.
Pe insulă,
Leo își antrenează vocea.
Maya, un pui din apropiere, e curioasă să vadă ce se întâmplă.
Nu e sigură dacă mirosul lui Leo îi e cunoscut,
dar, cât ai zice pește, pleacă împreună la plajă.
Leo și-a făcut în sfârșit o prietenă
căreia-i place la fel de mult să exploreze.
E clar ca bună ziua că sunt în elementul lor în apă.
Și, la fel ca mama lui, Leo știe cum să strângă pește.
În larg, Luna a găsit un alt banc pentru echipă.
Grupul se repliază și încearcă din nou.
Iar ăștia?
O să vedeți voi!
Leii-de-mare i-au păcălit pe rechini.
Formația e ca la carte.
Pelicanii se adună pentru o nouă rundă,
dar leii-de-mare reușesc să împingă peștii mai sus pe plajă
și pelicanii sunt alungați.
Vânătorii sârguincioși se bucură de o răsplată binemeritată.
Luna și prietenii ei au parte de un festin…
fără pelicani!
Dă-mi peștele și șterge-o!
Luna mănâncă pe săturate.
Acum are cu ce să-l hrănească pe Leo
și s-a impus decisiv în fața pelicanilor pirați.
Luna e plecată de două zile.
În absența ei, Leo a început să-și testeze limitele.
Se îndreaptă spre cealaltă parte a insulei.
Salutare!
O să fie greu să-și facă prieteni aici.
Nu te apropia de celelalte mame!
Leo se aventurează departe, pe țărmul din roci vulcanice.
Vai, ce cald e aici!
Trebuie să fugă de soare.
Poate se răcorește la înot?
Leo adoră oceanul…
dar asta nu e o plajă primitoare.
Aici e plin de stânci ascuțite și vine fluxul.
Curând e înconjurat de apă.
Lecțiile de înot nu l-au pregătit pentru ce urmează.
Curenții îl trag în adâncuri.
Leo ajunge în sfârșit în ape mai calme.
Chiar atunci aude o chemare peste vuietul valurilor.
Cunoaște acele sunete, dar unde e?
Micuțul e epuizat. Nu-și dă seama.
Uite-o!
S-a întors mama.
Leo s-a descurcat incredibil și a supraviețuit singur.
Acum că Luna s-a hrănit bine în timpul expediției,
poate produce lapte hrănitor pentru el.
A trecut aproape un an
și insulița lui Leo a trecut prin câteva schimbări.
Micuța plajă unde s-a născut a devenit un oraș înfloritor.
Sute de lei-de-mare s-au mutat aici de pe celelalte insule.
Locul s-a schimbat.
Luna încă are grijă de Leo, desigur, dar a apărut o nouă problemă.
În ultima vreme căpitanul nu-l mai protejează.
Dimpotrivă.
Leo nu mai e un pui,
așa că nu prea mai e binevenit pe o plajă plină de femele.
Nu înțelege de ce căpitanul încearcă să-l separe de mama lui.
Înainte îl admira pe tip!
Luna i-a oferit cel mai bun început în viață,
dar rolul ei se apropie de final.
Leo se poate juca în apele din jurul insulei deocamdată,
dar va veni momentul când va trebui să plece.
Măcar aici comandantul nu-l bate la cap!
Spre deosebire de alte mamifere marine,
leii-de-mare se mișcă prin apă cu ajutorul înotătoarelor, nu al cozii.
De aceea sunt incredibil de agili.
În următorii ani,
acești tineri lei-de-mare se vor pregăti pentru maturitate.
Leo începe cu explorarea oceanului.
Acest loc se numește Coroana Diavolului și sunt rămășițele unui vechi vulcan.
E destinația ideală pentru un tânăr aventurier exilat.
Leo are patru ani acum și a fost alungat de pe plaja unde a copilărit,
dar e consolat de spectacolul subacvatic uluitor din jurul insulei vecine.
Leii-de-mare din Galápagos se scufundă mai adânc și mai îndelung
decât oricare altă specie de lei-de-mare.
Ajung până la aproape 600 m adâncime.
Cu cât e mai mare adâncimea, cu atât priveliștile sunt mai minunate.
Snapperi-albastru-aurii…
pești-bărbier…
chiar și un pește-balon-bibilică!
Dar cel mai tare îl bucură vizitele Mayei.
Aceasta cunoaște deja insula și unde să găsească posibili prieteni.
Problema e că nu toți vor să le fie prieteni.
Totuși, încercarea moarte n-are.
Gata, ne-am săturat! Cine urmează?
Rechini-cu-înotătoare-albe! Sunt prădători nocturni.
În timpul zilei se odihnesc,
dar acum n-au nicio șansă
fiindcă leii-de-mare au ieșit la joacă.
Astăzi se joacă de-a „Urmărește rechinul”.
Încap și eu aici?
Salut! Te-am găsit!
Leo știe să muște delicat de vârful cozii și să nu se apropie de celălalt capăt.
Leii-de-mare…
Urăsc jocul lor!
Fiindcă nu și-a făcut niciun prieten aici, Maya decide să se întoarcă acasă.
Nu și Leo.
Amândoi știu că la vârsta asta căpitanul nu-l mai primește în colonie.
Cei doi își iau rămas-bun.
Leo nu se mai poate întoarce. Trebuie să meargă înainte.
Leo iese la suprafață în apropiere.
Pe insula Española.
E cam multă forfotă…
dar are unde să tragă un pui de somn la soare.
Întâlnește cunoscuți…
și necunoscuți.
Leo n-a mai văzut corbi-de-mare-de-Nazca.
Nu-i o plajă nisipoasă cum își dorea Leo,
dar măcar are unde să doarmă.
Din păcate nu știe că aici nu viețuiesc doar corbii-de-mare.
Aceștia sunt albatroșii-de-Galápagos și e perioada de împerechere.
Asta ar putea fi o problemă.
Aceste păsări se împerechează pe viață, deci iau foarte în serios ritualul.
Poate dura chiar și 20 de minute și include ciocnirea ciocurilor…
plecăciuni,
legănări,
cârâieli
și, cireașa de pe tort, strigătul mut.
Aproape toți albatroșii-de-Galápagos din lume se împerechează aici.
Zgomotul e infernal.
S-a zis cu odihna!
Fiindcă nu se poate întoarce acasă,
Leo pornește în căutarea unui loc mai primitor.
La fel ca Leo, și insulele Galápagos se schimbă constant.
Din cauza vulcanilor extrem de activi, acestea evoluează încontinuu.
Oricare dintre ele poate să devină într-o bună zi casa lui Leo.
În cele din urmă, Leo găsește o insulă unde țărmul e stâncos și neprimitor,
iar valurile se întețesc.
Leo nu poate rezista tentației
și face surfing.
Din senin, un alt leu-de-mare i se alătură
și a adus cu el alți tineri exilați.
Toți sunt veseli și Leo începe jocul „Prinde ariciul-de-mare”.
Dar în acest recif jocurile pot fi periculoase.
Leo simte ceva.
Fugiți!
A fost cât pe ce, dar toți sunt teferi.
Un rechin-de-Galápagos de 3,5 m lungime a ieșit la vânătoare.
Fără adulți care să-i protejeze, Leo își face curaj.
Dacă nu-și poate învinge teama, n-o să aibă niciodată plaja lui.
Ceilalți îl urmează.
Leo o să înfrunte rechinul.
A învățat din joaca cu rechinii de la Coroana diavolului…
că acestora nu le place să fie mușcați delicat de coadă.
Îi învață și pe ceilalți.
Rechinul pleacă în sfârșit.
S-a săturat.
La nevoie,
Leo s-a ridicat la înălțimea așteptărilor și a înfruntat rechinul.
Foarte puțini lei-de-mare ajung masculi alfa,
dar viitorul lui Leo pare promițător.
Își lasă prietenii în urmă și-și continuă drumul singur…
dar mult mai încrezător.
Apele din Galápagos sunt dintre cele mai diverse de pe Pământ,
cu peste 500 de specii de pește.
Un leu-de-mare singur nu reușește să prindă pește în largul oceanului,
dar există și alte metode.
Unii pești se ascund în aceste crevase.
Din fericire, Leo e răbdător.
Leii-de-mare sunt mamiferele cu cele mai lungi mustăți
și simt aproape orice vibrație a apei.
Leo caută în jur și îi vine o idee.
Dacă suflă bule printre stânci, poate scoate peștii din ascunzători.
Te-am prins!
E un început, dar nu e suficient ca să devină mascul afla.
Leo merge înainte.
Arhipelagul Galápagos se întinde pe o suprafață vastă.
Pe 60.000 kilometri pătrați.
Leii-de-mare traversează distanțe uriașe.
Până acum, Leo a explorat doar câteva locuri,
dar există peste o sută de insule, insulițe și stânci în Galápagos,
toate cu propriile caracteristici care le deosebesc unele de altele.
Insulele nou formate sunt stânci sterpe,
lavă proaspăt răcită unde viața abia începe.
Insulele vechi sunt acoperite de plante
care creează habitate bogate și diverse.
La marginea vestică a arhipelagului se află Fernandina,
cea mai tânără insulă.
Arată neprimitor la suprafață,
dar sub apă povestea e cu totul alta.
Datorită curenților, aici se află una din cele mai active zone din Galápagos.
Apa e atât de rece, încât până și pinguinii vin aici.
Leo a văzut aceste iguane pe fosta lui insulă, dar ce caută sub apă?
Iguana-marină e singura șopârlă de pe Pământ
care poate să înoate sub apă.
Se hrănește aproape numai cu alge.
Speciile locale de Stegastes nu sunt prea încântate
că aceste creaturi vin aici când vor, se hrănesc cu ce vor…
și le strică peluzele.
O să pună piciorul în prag!
Bine, gata! Iguana s-a săturat.
Acum e rândul lui Leo.
Și el știe cum e să fii alungat.
Ești un înotător chiar iscusit!
După o scufundare lungă și oarecum enervantă,
iguana se întoarce pe țărmul unde-și are cuibul,
alături de multe altele ca ea.
Sunt cu miile!
Strămoșii lor au fost printre primii ajunși pe aceste insule.
Leo nu prea e binevenit.
Șopârlele strănută apa sărată
care s-a acumulat în corp în timpul scufundării.
Leo observă și alte viețuitoare care alunecă pe furiș printre pietre.
Șerpi-alergători!
S-au strâns cu sutele…
și toți așteaptă același lucru.
Pui de iguană eclozați de curând.
Toate rutele par blocate.
Locul ăsta-ți dă fiori.
Micuții care reușesc să scape sunt în siguranță printre adulți.
Fernandina e o insulă formată recent,
iar în centrul ei se află un vulcan activ.
O bombă cu ceas.
Activitatea sa continuă schimbă constant peisajul.
Acest mediu vulcanic creează o oportunitate pentru Leo.
Coasta stâncoasă și neuniformă e terenul perfect pentru vânătoare.
Acum că e adult, Leo e pregătit să vâneze o pradă mai mare.
Mult mai mare! Ton-cu-înotătoare-galbene.
Cântăresc până la 60 kg
și înoată cu o viteză de până la 65 km/h, de două ori mai repede decât leii-de-mare.
Și tocmai când Leo credea că e singur,
un alt leu-de-mare tânăr apare de pe o insulă învecinată
și e dornic să i se alăture.
Niciunul din ei nu știe ce să facă.
Tonul pare ușor de încolțit,
dar reușește mereu să scape când cei doi se apropie.
Leo mai că prinde unul, dar e aproape imposibil să-l apuce.
Sunt atât de rapizi!
E clar că nu merge așa.
Rămas fără idei, Leo ajunge într-unul dintre golfulețe insulei.
Acolo locuiește un fost mascul afla.
E un risc, dar Leo vrea să vadă dacă bătrânul e dispus să-i ajute.
Nu e o idee bună să trezești un leu-de-mare bătrân,
dar Leo e destul de convingător când vrea să-și facă prieteni.
Ca prin minune, Leo îl convinge să se alăture vânătorii.
Însă ce nu știe Leo e…
că, atunci când vine vorba de prins ton, bătrânul e o adevărată legendă.
Cei doi tineri o iau înainte,
iar maestrul rămâne în spate.
Leo și colegul lui urmăresc tonul,
iar maestrul blochează ieșirea.
Deși nu e la fel de agil, are mai multă experiență.
Știe că tonul înoată rapid și obosește la fel de rapid.
În cele din urmă încolțesc un pește.
În sfârșit, tonul a rămas fără energie și a ieșit din apă.
Tinerii se dau laoparte
și îl lasă pe bătrânul maestru să le arate cum se face.
Leo va putea să ia în greutate
și, mulțumită bătrânului, a aflat că nu toți masculii adulți sunt ostili.
Leo va trebui să decidă ce fel de mascul alfa va fi pe viitor.
Vulcanul s-a trezit și scuipă foc și lavă pe întinsul insulei.
Acolo unde lava fierbinte ajunge în ocean, apa se evaporă instant.
Fernandina arde…
iar Leo trebuie să pornească din nou la drum.
E un leu-de-mare al nimănui.
Au trecut trei ani, iar Leo are șapte ani acum.
În călătoria lui prin Galápagos a întâlnit vulcani inactivi, erupții și multe altele,
dar n-a descoperit beneficiile activității vulcanice…
până astăzi.
Din magma fierbinte ies bule de aer cald care se ridică la suprafață.
Lava din această zonă era plină de astfel de bule când s-a răcit.
De aceea are o textură abrazivă unică.
E perfectă pentru scărpinat.
Leo găsește un grup de femele care-l primesc la spa-ul lor
și îi arată cu bucurie arta exfolierii.
După ce s-au răsfățat, Leo le urmează pe insula lor de baștină.
Țărmul îi amintește lui Leo de casă.
Această minunăție de vulcan stins e insula Beagle.
Țărmul său nisipos e perfect pentru leii-de-mare.
Leo a dat lovitura.
O plajă plină de femele!
În sfârșit poate face parte dintr-o comunitate!
Dar oriunde există plaje întinse, există și un mascul alfa.
Cu cât e mai frumoasă plaja, cu atât mai mare e masculul alfa.
Leo nu și-a dat seama că are concurență.
E depășit de situație.
Dar are o idee!
Poate nu e cea mai bună idee, dar e mai bună decât alternativa.
Un lucru e cert.
Căpitanul ăsta e prea greoi ca să se cațăre aici.
O să stea la pândă acolo jos.
Leo chiar crezuse că a dat lovitura, dar trebuie să fie realist.
Încă nu se poate pune cu un căpitan.
Abia când va putea, va avea o comunitate doar a lui.
Se retrage discret.
Mai întâi trebuie să găsească o cale să coboare de aici…
fără să-l trezească.
Mai bine iese prin spate.
Nu e deloc elegant…
dar măcar a reușit.
Alungat pentru a doua oară în viață!
Leo se îndreaptă spre nord,
către cele mai îndepărtate insule.
Călătoriile leilor-de-mare pot să dureze câteva zile.
Dar chiar și aici, în marele ocean, există urme de viață.
Un banc de sardine-de-Pacific!
E șansa lui Leo să se mai întremeze puțin.
Formele și culorile sunt fermecătoare…
iar Leo se trezește că urmărește umbre.
Din fericire, un grup de lei-de-mare îi vine în ajutor.
E haos organizat.
Atacă bancul din toate direcțiile.
Peștii se ciocnesc între ei.
Leo are parte de un adevărat festin.
Acest tip de banc e un spectacol efemer. Rareori rezistă multă vreme.
Leo și-a pus burta la cale
și îi vede pe ceilalți plutind la suprafață.
Sunt departe de țărm și nu au cum să se încălzească,
așa că ridică înotătoarele și le folosesc pe post de panouri solare.
Cu siguranță…
e ingenios.
Dar Leo nu e convins.
O să continue să înoate spre nord.
A zărit o insulă la orizont.
E Darwin, cea mai îndepărtată insulă din Galápagos.
Pentru Leo, e sfârșitul lumii.
Leii-de-mare nu pot să înoate la nesfârșit.
Trebuie să se încălzească pe uscat.
Va fi dificil să sincronizeze saltul.
Dacă nu-i iese, se va lovi de stânci.
Ca prin minune a găsit o margine unde se poate odihni.
Insula Wolf, vecina insulei Darwin, ascunde un secret întunecat.
Corbii-de-mare-de-Nazca străbat distanțe mari ca să se împerecheze aici…
dar aceste păsărele nu au cum.
Sunt izolate aici,
iar vegetația insulei nu e suficient de hrănitoare.
Așadar sunt forțate să ia măsuri disperate.
Acestea sunt cinteze-vampir
și se hrănesc cu sângele corbilor-de-mare care-și fac cuibul aici.
Strămoșii lor s-ar fi hrănit cu paraziți din penajul corbilor-de-mare.
Aceștia tolerau micuțele păsări care le făceau un serviciu.
Dar, la un anumit moment, izolarea și evoluția
au transformat aceste păsări cântătoare în carnivore sugătoare de sânge.
Aceste insule nordice îi oferă lui Leo doar stânci pleșuve și valuri periculoase.
Nu are de ales. Trebuie să-și continue călătoria.
În următorii câțiva ani, Leo explorează toate ungherele arhipelagului…
toate vietățile…
și tot farmecul.
A învățat atâtea în drumul său prin viață
și totuși îi lipsește cel mai important lucru.
O casă.
Au trecut zece ani de când Leo a părăsit plaja,
pe mama lui și pe Maya,
iar acum e un adult în toată firea
care-și caută locul în această lume insulară.
Încă o insulă stearpă, cu stânci periculoase și fără plaje…
Leo le-a văzut pe toate și e pregătit pentru orice scenariu.
E mai în vârstă, mai înțelept și mai îndrăzneț acum.
E gata să riște mai mult pentru ceea ce vrea.
În acest tunel există un curent care-l trage în interior.
Poate duce undeva.
O deschidere!
E o plajă secretă.
Parcă a ajuns în paradis.
Știe deja că aparențele înșală.
Imediat observă că plaja e ocupată.
Dar Leo nu se mai teme ca în adolescență.
Acum e la fel de mare ca acest căpitan.
Masculul afla s-a săturat în sfârșit.
Leo îi face vânt.
După ani de căutări
dintr-un capăt în altul al arhipelagului,
Leo și-a găsit în sfârșit casa.
Luna, mama lui, i-a încurajat spiritul de aventură,
l-a îngrijit și i-a dat lecții valoroase.
Ar fi mândră că fiul ei a devenit mascul alfa.
Cu timpul, mai mulți lei-de-mare o să ajungă aici
și nu trebuie să se teamă de rechini…
atâta vreme cât Leo protejează aceste ape.
Femelele și puii care viețuiesc aici vor fi în siguranță.
Leo a depășit toate obstacolele în odiseea sa incredibilă prin arhipelag.
Acum e gata să conducă
și să-și întemeieze o familie pe plaja lui.
Aceasta e recompensa lui. Acesta e momentul lui.
Aceasta e casa lui.
Ia te uită! Cel mai incredibil lucru pe care l-am filmat.
Subtitrarea: Giana Stănculescu