Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
O'AHUS NORDKYST HAWAII 2007
Først måtte jeg lære at overleve at være i vandet med dem.
Hvis folk bliver angrebet af en haj,
så vil de fandeme skynde sig op af vandet.
Jeg klemmer den bagpå.
Men jeg blev i vandet, efter at hajen havde angrebet mig,
så jeg fik observeret dens adfærd, og så var det, at jeg lærte
hajsprog.
Alle ved, hvem Ocean Ramsey er.
-Ocean Ramsey. -Ocean Ramsey.
Ocean Ramsey.
-En frygtløs vovehals. -Hun er i nyhederne. Det går verden rundt.
-Hedder hun Ocean? -Ja.
Ingen kender til hendes historie.
Jeg vil udforske.
Jeg vil flytte grænserne.
Jeg er som skabt til det.
Følelserne og forbundetheden er overvældende.
Det er det, jeg lever for.
Jeg er ikke skør.
Jeg er voldbevidst om, hvad de er i stand til.
Hajer er bare mit kald.
Barriererne brydes. Det kan gå galt.
Det menes at være den største hvidhaj, som er blevet observeret i verden.
Hun hopper i vandet og stiller spørgsmålet:
"Hvad skulle jeg være bange for?"
HAJHVISKEREN
SVØMNING FORBUDT
REVLEHULLER
Jeg er formet af min opvækst i Hawaii.
Jeg stirrede på havet og dets forskellige farver
og fornemmede bølgernes kraft.
Jeg var faktisk ret genert som barn.
Meget stille.
Det tiltalte mig mere at interagere med dyrene i naturen
fremfor samvær med andre mennesker, hvis jeg skal være ærlig.
Jeg var et vildt barn.
Når jeg er i naturen…
…så føler jeg en forbundethed med noget, som er større end mig selv.
Jeg var syv eller otte år, da jeg så en haj med mine egne øjne for første gang.
Den placerede sig lige under mig.
Jeg stod overfor et valg.
Skal jeg følge efter den,
eller er den noget, som jeg burde være bange for?
Jeg svømmede lidt efter den.
Det var fedt at opleve det og få en naturlig fascination.
Og den fascination forsvandt aldrig.
Jeg føler mig mest i live, når jeg er sammen med dem.
Det er ikke et adrenalinsus. Det er en forbundethed,
hvor jeg føler mig mest til rette.
Der er noget ved hajer, som virker magnetisk tiltrækkende.
Jeg føler, at det er, fordi det er formålet med mit liv.
Det er min livsopgave.
Min passion for fotografi blev skabt via surfing.
Da jeg var ung, troede jeg, at jeg skulle være surfingfotograf.
Desværre gik det op for mig, at hvis jeg ville være surfingfotograf,
så måtte jeg opgive de bedste dage at surfe på
for at tjene penge på at fotografere det.
Det havde jeg ikke lige regnet med.
Jeg voksede op med surfing i Hawaii, så jeg var rædselsslagen over hajer.
Jeg var vist syv eller otte år.
Og der var mange hajangreb.
Nyt om det seneste hajangreb i O'ahu.
Hajen kom nedefra.
Hajen for på ham to gange og fik fat i armen.
Man er utilpas, når man surfer.
Den frygt spredte sig i hele lokalsamfundet
og gennem hele min barndom.
En nervøs turismebranchen har presset Hawaii
til at søsætte en taskforce til at håndtere angrebene.
Den kontroversielle beslutning var, at hajerne skulle dræbes.
Jeg tænkte: "Den eneste gode haj er en død haj."
Jeg tog ned til Hale'iwa havn,
hvor der lå en 20 eller 30 tigerhajer, for at hylde fiskerne.
Jeg var en bange knægt.
Jeg vidste ikke bedre.
Det er sørgeligt, at jeg gjorde sådan, indtil jeg dykkede sammen med en,
og det var modsat af, hvad jeg havde forventet.
Min ven og jeg lavede dykkerture.
Vi ville lære folk om hajerne.
Vi var med til at få gang i burturismen.
Hvilket var virkelig svært dengang,
for der var stadig en masse frygt i lokalsamfundet.
Jeg mistede venner, fordi jeg kunne lide hajer.
De sagde: "Du lokker monstrene til vores by."
Jeg sagde: "De er ikke monstre. De var her før os.
Og vi må lære at sameksistere."
Det var i virkeligheden det, som førte til, at jeg mødte Ocean.
Jeg mødte hende for første gang i 2006.
Hun underviste i dykning.
Jeg var kaptajn på en hajbåd.
Den første dag sagde hun: "Hvis jeg skal certificere jer,
så skal I tage med mig ned og se hajerne.
I skal vide, hvordan hajer i virkeligheden er.
Jeg tænkte straks: "Hold da op, hun er fantastisk."
Da vi mødtes, var jeg lige kommet ud af et to år langt forhold,
og jeg ville bare være single.
Jeg tænkte: "Hun er ikke vild med mig. Hun er stille og vil ikke snakke med mig."
Jeg havde brug for at fokusere på hajerne.
Hajer er mit kald.
Her i Hawaii har vi over 30 forskellige hajarter.
De fleste af dem svømmer deres vej.
Men tigerhajer er anderledes.
De er mørkere foroven med smukke striber.
Og de bliver som regel højst 6 meter lange.
De er virkelig nysgerrige, bevidste og opmærksomme.
De kan spise nærmest alt.
De kan bide gennem skildpaddeskaller og knogler.
Liget af en 60-årig kvinde…
Hun så den ikke engang.
De kan foretage en kort kraftudfoldelse med en enorm fart.
Tigerhaj!
Folk er virkelig bange for dem.
Den frygt bunder i en mangel på forståelse.
Hajer har eksisteret i mindst 400 millioner år.
Sylvia er en af havets største beskyttere.
Denne dedikation har givet hende kælenavnet Hendes Dybhed.
Kan vi ikke gøre det i vandet?
De spiller en afgørende rolle i at få havene til at fungere.
Jeg hedder Kim Holland.
Jeg er professor på Hawai'i Institut for havbiologi,
og jeg grundlagde hajforskningsgruppen for 40 år siden.
Hajerne er kommet øverst i fødekæden.
Hvis man fjerner hajerne,
så får det følgevirkninger ned gennem fødekæden.
Vi har brug for at sundt og levende hav.
De enkelte dele skal virke på samme måde, som de har gjorde,
længe før der var mennesker til.
Forstyrrer vi økosystemet, selvom det er uforvarende,
er det ikke godt.
HAJFORSKER
En af hajens værste fjender er uvidenhed.
Folk kender til den del af historien.
Der er ingen modvægt.
Vi har ingen forståelse af deres liv.
Vi forstår ikke, hvad de skal igennem i deres daglige liv.
Det ville ændre fortællingen.
Med Juan lagde jeg mærke til, hvordan han talte om hajer.
Han talte om dem med en lidenskab i sin stemme.
Og jeg havde ikke tidligere mødt nogen,
som sagde den slags.
Det fangede mit hjerte.
Ja, jeg er klar.
Og så var vi ude at dykke sammen hver eneste dag.
Hun er et smukt vildt dyr…
…der prøver at leve som et menneske.
Man må bare hænge på.
Det var virkelig fedt med Juan. Vi kunne gøre det hver eneste dag.
Og han var vist lige så besat som mig.
Dengang sagde hun: "Jeg vil se hajerne."
Hele tiden.
Det blev næsten som en besættelse.
Men her i Hawaii bekymrer folk sig mest for tigerhajer,
fordi de er så kraftfulde, og fordi de hurtigt kan tage nogens liv.
Folk er nok ikke klar over,
hvor meget tid der blev brugt på at finde de steder,
hvor de kunne ses med garanti.
Der var bogstaveligt talt tusindvis af strømdyk
sæson efter sæson.
Hver gang vi så en haj, noterede vi det på GPS'en.
Hvilken art.
Antallet.
Vi fandt flere og flere hajer…
…og til sidst fandt vi det, der var noget nær det perfekte sted.
De stærke konvergerende strømme er nok primærårsagen til, at der er hajer der.
Strømmen konvergerer lige præcis der
på grund af havbundens form samt landjordens form.
O'AHUS NORDKYST HAWAII 2007
Folk troede, at et bur var påkrævet, fordi hajer var farlige.
Men forandringer skabes af dem, der gør tingene lidt anderledes.
Jeg ville bevise, at de ikke er monstre.
Det var det, jeg ville bevise.
Hvis jeg skal være ærlig, så var jeg nervøs.
Jeg gav ikke udtryk for det,
selvom jeg til tider var lidt utilpas med det.
Men Ocean har alfapositionen i vores forhold, og det er fint med mig.
Hun førte an.
Jeg skulle bare filme.
De har tykkere hud, skarpere tænder og de svømmer bedre.
Jeg skulle undgå at blive overrumplet.
Alt gik så hurtigt.
Jeg var bogstaveligt talt foran hajens mund.
Jeg tænkte: "Du skal bare overleve."
Jeg tænkte: "Så skubber vi nedad."
Det virkede til at være ude af kontrol, men hun havde det altid under kontrol.
Jo længere jeg var dernede,
des mere behandlede de mig som en anden haj.
Men efter et par minutter måtte jeg op for at trække vejret.
Jeg ville blive bedre til at holde vejret, så jeg kunne tilbringe mere tid med dem.
Det er meget bedre med fridykning, når man er sammen med hajerne,
for så er man mere ligesom et havdyr,
og man er mere adræt.
Jeg har altid været disponeret for fridykning.
Men jeg ville forbedre mig.
Når trangen til at trække vejret kommer, tænker man: "Jeg må trække vejret."
Det kan man træne væk ved at sige:
"Nej, jeg ved, at min krop kan mere endnu."
Det ændrede ved måden, min hjerne tolker smerte på.
Jeg pressede konstant mig selv.
Og det var hajerne, der fik mig til at gøre det.
Nu kan jeg holde vejret i over seks et halvt minut.
Det gjorde mig i stand til at se dem interagere med hinanden.
Og så fik jeg deres sprog og kommunikation at se.
Jeg læste noget, da jeg var yngre.
Der var nogen, der havde studeret bier i et bistade.
De indså, at bier kommunikerer gennem en lille dans.
Det havde nok sat sig i baghovedet på mig.
Hajer svømmer ikke tilfældigt rundt.
Der er faktisk mange mønstre.
Mønstrene gengiver det sociale hierarki.
De følger efter hinanden.
De blokerer for hinanden.
Parallelsvømningen var tydeligt at se.
To hajer, som svømmer side om side for at se hinanden an.
Det er som regel den største haj, der svømmer øverst.
Jeg har nogle gange set dem vende sig om mod den, der ser dem an.
Som for at sige: "Lad være."
Den sænker brystfinnerne.
Det er for at virke skræmmende.
Hvis jeg er anspændt, nervøs eller stresset.
så vil disse følelser afspejle sig i kroppen
via små muskelbevægelser.
Hajerne er så højt udviklede, at de opfanger det.
De er som tankelæsere.
Hvis du kan tænke klart på dine hensigter, så vil musklerne i din krop afspejle det.
På den måde kan du se verden som en haj.
Det var en øjenåbner.
Det var først senere,
at jeg fik lært at skelne dem fra hinanden.
Jeg tænkte ikke: "Det er Nikki."
Vi var ikke på fornavn med hinanden, men jeg kunne genkende hende.
Jeg kan huske nogle af hendes ar.
Jeg tænkte: "Kan du huske mig?
Er det dig?"
Som at vinke til en ven og sige: "Hej."
Hajer har en blinkhinde, som faktisk er deres øjenlåg.
Den bevæger sig opad i stedet for nedad.
Den beskytter dem.
Jeg elsker at se dem kæmpe imod.
Når de nærmer sig, vil de gerne holde dem åbne.
De vil gerne se.
Nikki plejede at komme hen og åbne øjnene for at se på mig.
Som for at sige: "Jeg ser dig."
Det er en tillidserklæring, når øjnene er åbne.
Hvad nu, hvis jeg rækker hånden frem?
Jeg vil bare tilpasse mig hendes reaktion.
Og Nikki reagerede på det.
Det her kan jeg ikke forklare.
De kommunikerer.
I den berøring kommunikeres der så meget.
Hajer har et sansesystem, der kan mærke elektriske pulser fra levende organismer.
Hun føler simpelthen, hvem jeg er på en måde, som er udover vores sansning.
Det er ikke alt, som kan måles og vejes.
Det betyder ikke, at det ikke finder sted.
Jeg kan huske, at jeg fik taget en masse gode billeder.
Jeg viste dem frem
for at sprede budskabet.
Det ord, der gik igen, var: "Monster."
Vi må bare ændre folks syn på hajer.
Vende folks opfattelser.
Billederne, som Ocean var med på,
fik folk til at sige: "Hvorfor bliver hun ikke spist?"
Der gik det op for mig, at samspillet mellem menneske og haj gør forskellen.
Det gør, at folk ser anderledes på hajer.
"Måske er de ikke som i Dødens Gab."
Siden da har jeg bare filmet alle de interaktioner, jeg har kunnet.
Det måtte gøres hver eneste dag.
Når man udsætter sig for risici,
så udsætter man sig også for kritik.
Jeg bryder mig ikke om det med Ocean Ramsey.
I Hawaii er det ikke skik, at man forcerer sig frem.
Man lader ting komme til en.
Hun er berygtet for det.
Alle i hajindustrien ved, hvem hun er, og hvad hun gør.
Det er mest for Instagram og de gode billeder.
Når folk ser det, så vil de være en del af det.
Det vil jeg ikke anbefale.
Folk lytter alligevel ikke til os. Vi kan bare samle stumperne op.
Når man lader de bredere masser se det, så sender det det forkerte budskab.
Så tror alle, de kan gøre det.
Det er noget andet, hvis hajen har en forbindelse til dig.
Jeg vil lære dig at kende, jeg vil mærke dig, og jeg vil forstå.
Hvad der end får dig til at lægge din hånd på dette dyr,
så bør du være klar over, hvad du har gang i.
Når man ser Ocean og Juan, så kan man se, at de forstår hajen.
Den slags mennesker er der ikke mange af,
som kan sætte sig i deres sted og være i et.
Ikke kun med hajen, men med havet.
Når vi ser denne unge kvinde slappe af sammen med disse store dyr,
så ser vi dem med hendes øjne, og vi ser anderledes på dem.
Det er en god måde at rokke ved folks forståelse på.
De prøver at vise, at vi ikke behøver være bange for dyrene.
Det er det, de prøver at få folk til at indse.
Hun hopper i vandet…
…og stiller spørgsmålet: "Hvad skulle jeg være bange for?"
For det meste slipper man afsted med det, men det er ikke altid.
Det er en svær balancegang.
Vi vil menneskeliggøre dem og vise deres personlighed,
at de er fantastiske, at de ikke er monstre.
Men de er rovdyr, ikke hundehvalpe.
Og hvis det ikke går godt, så må vi rode med det.
Vi er ude på vandet. Ingen behøver at få det at vide.
Vi har ingen børn.
Vi risikerer ikke andet end vores egne liv.
Jeg er rede til at dø. Hvad er det, man siger?
Det er ikke, hvor længe du lever, men hvor meget du lever.
Og jeg er… Puha, Shark.
-Skarkey stinker. -Du er en pruttemaskine.
Han siger: "Har I glemt mig?"
Bare han ikke lærer, at hvis han gør det, så ruller jeg vinduet ned.
-Vi er på aloha-tid. -Ja, venner!
Undskyld forsinkelsen.
Hver gang jeg ser dig, er du vokset.
Se, hvad jeg har med. Hajtatoveringer.
-Tak! -Ja!
I kan få en tatovering som jeres far.
Jeg tænkte, at vi kunne lave nogle fine hajarmbånd.
Hvordan mistede hajen sine tænder?
Hajer er heldige. De behøver ikke gå til tandlægen.
Jeg havde lige lavet et lille projekt med Ocean og Juan,
da vi tog ud at dykke. Jeg kontaktede jeg dem straks derefter.
Jeg sagde: "Det må vi gøre igen."
Når man svømmer med en stor haj,
er der en energi og en tilstedeværelse, som er svær at beskrive.
Det går op for en, at man svømmer sammen med noget,
som har eksisteret i en eller anden form helt fra fordums tid.
Du svømmer med en dinosaur.
Ocean og Juan har træningen og evnerne til det, de foretager sig.
Det er deres liv.
Det er nok farligere for en, som ikke går op i det med liv og sjæl.
Jeg må ærlig talt sige, at jeg er bange hver eneste gang.
Det er vigtigt at være rolig
og at være et kompetent rovdyr i deres nærvær.
Der er ikke plads til svaghed hos dem.
Når jeg møder en haj, så kender jeg ikke dens historie.
Hvilke erfaringer har den haft med mennesker?
Det spiller en rolle i måden, den vil møde mig på.
Åh gud. Der er…
Okay. Kalihi.
Hej, Kalihi!
Kalihi betyder "kanten" på hawaiiansk.
Hun dukkede op og var en stærk ung haj.
Hun stormede frem mod alt, bumpede ind i det, bed det.
Wow. Hun er meget mere intens end de andre.
Hun er ret klog.
Kalihi gjorde noget, som jeg ikke havde set før.
Hun gumlede i vandoverfladen…
…for at lave bobler.
Så man intet kunne se på overfladen.
Hun gør så mange uventede ting.
Måden hun vender kroppen rundt på,
det er næsten, som om hun har tillært sig mine metoder.
Hvordan ved jeg ikke.
Jeg vidste, at hun havde styr på det. Det ville jeg ikke betvivle.
Jeg ville ikke vise nogen form for tvivl.
Det er ikke et videospil.
Man kan ikke trykke pause.
Hun udfordrede Ocean.
Accepter risiciene. Anerkend dem, og kom videre.
Når jeg var i vandet, lærte hajerne fra sig.
De formede mine bevægelser i vandet, som de former andre dyr.
De nærmede sig mig fra forskellige vinkler.
De viste mig, at de vil bruge deres camouflage på undersiden.
De oplevelser gjorde, at jeg lærte at omdirigere.
At skubbe dem ned.
Låse albueleddet.
Det er nærmest som en smuk dans.
Hun fik hajerne tættere på ved at sænke hovedet
og krumme sig sammen.
Hvis du vil have mere plads, så skal du strække dig ud.
Du skal være mere direkte med øjenkontakten.
Du skal sige: "Jeg er også et rovdyr, og jeg er opmærksom."
Man må stå fast, når det er nødvendigt.
Hun er meget opmærksom, og hun ved så meget om dyrene.
Når jeg er bag kameraet, bliver jeg nogle gange lidt tilbagelænet.
Når man kigger gennem en linse, så får man tunnelsyn.
Jeg må passe på ham.
Hun har lært mig så meget.
Al adfærden.
Og hvad man skal gøre strategisk, hvis det skal gøres sikkert.
Ocean har gjort det til en videnskab.
Hvis du er på et longboard eller sammen med nogen,
så er chancen for kontakt mindre.
Minimer plasken og andet, som kan drage opmærksomhed på dig selv.
At holde mennesker og hajer adskilt er urealistisk.
Folk vil svømme, surfe og dykke, og så vil de rende ind i hajer.
Folk skal være i sikkerhed, for ulykker gavner ikke min sag,
det gavner ikke hajernes beskyttelse og hajernes rygte.
Jeg føler mig moralsk forpligtet til at sikre,
at folk holder sig i sikkerhed og lærer, hvordan man gør det.
I langt de fleste tilfælde af hajangreb
vidste personen ikke, at de var ved at blive angrebet.
De havde ingen mulighed for at gøre noget for at undgå det.
Jeg synes, at det, hun gør, er mere show end videnskab.
Det betyder ikke så meget, om du er videnskabsmand eller ej.
Det, der betyder noget, er,
hvor meget tid du tilbringer sammen med dyrene.
Hun har nok en god forståelse for hajernes adfærd,
med al den tid hun tilbringer sammen med dyrene.
Men i forskerkredse er der ingen, der har respekt for hende.
Nogen tænker nok,
at når hun sådan lader sig fotografere og fortæller om sig selv,
så er det ikke noget, som forskere gør.
Men hvad gør en forsker udover at observere nøje og dele iagttagelserne?
Vi har samlet data i over 15 år.
DENNE DEL MANGLER
SKY ARRENE KAN IKKE SES
DOMINERENDE NIKKI
Vi har identificeret over 300 forskellige hajer.
ARRET PÅ HALEN HELES
VIOLET TIGERHAJ AF HUNKØN
SKY OG FORSIGTIG
LAV NYSGERRIGHED
CURLY GIRL TIGERHAJ AF HUNKØN
KRØLLET RYGFINNE
VIL GERNE FØLGE EFTER
For mig er de lige så unikke,
lige så individuelle,
lige så vigtige som noget menneske.
SKADE PÅ RYGFINNEN
TANK TIGERHAJ AF HUNKØN
Ocean og jeg begyndte samarbejdet i 2006.
Efter fem år blev Roxy en del af vores liv.
ROXY TIGERHAJ AF HUNKØN
Da vi så hende første gang,
havde hun lige brækket kæben, og det så forfærdeligt ud.
Jeg kunne mærke hendes smerte.
Jeg kunne se det på måden, hun svømmede på.
Jeg kan huske, at jeg fik optaget hende, og folk sagde:
"Det er et monster. Den er skræmmende."
Hun er ikke monstret.
Monstret er de folk, der gjorde det mod hende.
Forestil dig at få brækket kæben af led.
Forestil dig, hvordan det så vil være at spise.
Hendes bedste chance for at få føde er ved at spise fisk,
som enten allerede er fanget eller døde,
og de findes oftest på en krog eller i et net.
Hun har det rigtig svært, og så har hun ovenikøbet senderen.
Hun bliver ofte viklet ind, fordi hun har senderen på.
Vi fjerne ofte snører og andre ting fra hajerne.
De svømmer bare deres vej.
Men vi har fjernet en masse ting fra Roxy gennem årene,
så jeg ved, at hun kan genkende os.
Jeg har en masse følelser for hende.
I 1999 brækkede jeg ryggen i en klatreulykke.
Linen knækkede. Jeg faldt 15 meter ned.
Når man får at vide, at man ikke kommer til at gå igen,
så ændrer det alt.
Er det overhovedet det værd?
Jeg er meget sammen med Juan,
og jeg kan se, at han har store rygsmerter.
Og jeg føler, at de to har skabt en forbindelse på et helt andet niveau,
fordi de begge kæmper med smerterne.
Det er bare smukt at se dem interagere.
Man skal helst låse albuen, men…
Jeg føler mig bare så afslappet nogle gange,
at jeg bare bøjer den.
Jeg forstår simpelthen ikke, at man kan behandle dyr sådan.
Det var øjeblikket, hvor det stod klart, at de ikke har nogen beskyttelse.
Der var ingen juridiske konsekvenser for at dræbe en haj.
Næsten 100 babyhammerhajer blev fundet døde i Hawaii.
Ungerne døde sandsynligvis som følge af at blive fanget i fiskegarn.
De er ikke beskyttet mod de ublu drab.
Såsom hajfiskeri.
Tænk at dræbe en haj som Roxy, hvor man brækker kæben
og hiver dem op af vandet blot for at tage et billede.
Jeg føler…
Jeg er ikke så god til at sætte ord på mine følelser.
Det er selvfølgelig hjerteskærende. Det går en på.
Som det er nu,
så er hajbestanden faldet til under 10 % for de største arter.
FALDET OVER 50 ÅR
UDDØ
De er alle tæt på at uddø.
UDDØ
Hvor er vi henne?
Her.
Og hvor skal vi hen?
Fiskemarkedet.
Da det gik op for mig, at man fiskede efter hajfinner,
og at hajbestanden var blevet reduceret kraftigt
for at lave en unødvendig suppe, tændte det en ild i mig.
Haj.
De bliver slået ihjel verden over,
og det er ude af øje, ude af sind.
Hvilken slags haj er dette? Er det hvalhaj?
Selv hvis det ikke var en af nøglearterne, som har stor betydning for økosystemet,
så slår man et dyr ihjel for mindre en 2 % af dets krop.
Hvorfor gør folk dog det for en skål suppe?
Hvad er det største problem?
Det var tydeligt for mig, at det største problem var,
at hajerne blev udryddet. Det var problemet.
Hvordan får man den information ud? Gennem billeder.
Jeg bruger mit udseende.
Jeg stiller mig frem for en sag.
Folk kigger først, og så lytter de. Folks opmærksomhed skal fanges.
Det at komme frem med det gode budskab
er et af mine klare mål.
Det her er i det små. Det sker hver eneste dag.
Vi lykkedes med at komme ud til mange flere med de billeder,
end vi gjorde med alt andet.
Det gør det muligt at nå ud til alle.
FRYGT IKKE HAJERNE. VÆRN OM DEM.
RED HAJERNE! SKYND JER!
ALDRIG MERE
Som kvinde er jeg genstand for en anden grad af opmærksomhed.
Jeg får mere kritik.
DENNE KVINDE ER DAGENS IDIOT
Alle vil ikke være enige med en.
DU VIL BARE TAGE SELFIES. LAD DEM DOG VÆRE.
Tastaturkrigere millioner af kilometer væk.
EN DAG SLIPPER HELDET OP.
Folk skriver: "Du skal dø." Jeg tænker: "Tak, hav et godt liv."
ROVDYR SOM INSTAGRAMMODE
VISER SIN RØV FREM
Folk kommenterer på mit udseende eller min tilgang til bevaring.
De bør være bedre end det.
HUN LEGER MED ILDEN
Det er, som det er.
Jeg må jo bare leve med det.
Vi vidste, at der måtte noget mere ekstremt til for at ørenlyd.
Dødens Gab.
Folks inderste frygt for hajer er altid billedet af en hvidhaj.
Vi ville tage det her billede
for at vise forbundetheden mellem mennesket og hvidhajen.
"Anti-Dødens Gab."
De svømmer forbi Hawaii hvert eneste år, men man ser dem yderst sjældent.
Som havets enhjørning.
Det er sjældent, man ser dem,
og de svømmer sjældent hen til en i vandet.
Der er kun få steder, hvor man kan se hvidhajer og dykke med dem.
Man kan i Guadalupe.
Da jeg dykkede med en hvidhaj for første gang,
svømmede fiskene med strømmen i den retning,
og hajen burde komme fra samme retning.
Han kom fra bådens stavn.
Øjnene var åbne, og han fik øjenkontakt med hver eneste person.
Og så dykkede han. Og så kom han direkte op med stor fart.
Og det hele blev hvidt i hvidt. Bum!
Det stod klart, at hvis de ønskede at gå efter mennesker,
så var vi chanceløse.
Folk ville ikke blive bidt af hajer. De ville forsvinde.
For første gang nogensinde
besluttede jeg mig for at observere en enkelt hajarts adfærd
fra et bur.
Jeg holdt øje med hajernes interaktion med hinanden,
jeg holdt øje med deres samtaler.
Jeg begyndte at lære sproget.
Man er nervøs, men man er mest spændt.
Det er følelsen af, at nu er det nu.
Jeg tog ved lære og observerede. Og mens jeg fokuserede på det,
så kom der en forbi her, som jeg ikke havde set.
Er jeg helt sikker på, hvad der vil ske, når jeg er udenfor buret?
Nej.
Og så så jeg den her smukke haj.
Den mest dominerende hun i området.
Hun havde en dybsindig nysgerrighed.
Hun kiggede på mig.
Det kan nok formuleres bedre, men det føltes som en invitation.
Ingen har tidligere interageret med en haj på den måde.
Det var anti-Dødens Gab-øjeblikket.
Vi gav den til GoPro, som udgav den som fokus på bevaring.
GOPRO: OCEAN RAMSEY OG EN HVIDHAJ
Og så forandrede alting sig.
-Ocean Ramsey. -Ocean Ramsey.
-Hedder hun Ocean? -Ja.
En frygtløs vovehals, der svømmer sammen med hvidhajer.
Hun svømmer med en hvidhaj!
Nej!
Den haj er kæmpestor!
Mon hajen brød sig om det?
Hvidhajer bliver misforstået, så hun svømmer naturligvis med dem.
Hvis det her var To Tell the Truth, og jeg satte dig sammen med to tilfældige,
så ville ingen tro, at du svømmer med hvidhajer.
Flere og flere bakkede op.
Forretningsmuligheder åbnede sig op,
som passivt kunne øge folks bevidsthed,
hvilket var godt for hajerne.
Flere og flere mennesker vil udforske og lære om hajernes adfærd.
Og vi introducerer folk til hajerne.
I kan hoppe i. Hold jer tæt på båden.
Vi sørger for, at det er sikkert.
Der er intet som at give folk en førstehåndsoplevelse.
De kan nu sige:
"Jeg var i vandet med en haj, og det var smukt."
De vil få en forståelse for hajerne,
som vil gøre, at de vil hjælpe med at beskytte dem.
Det er en svær balancegang.
Vi skal beskytte disse dyr.
Men jeg så, hvad det dyr kan gøre ved et menneske.
O'AHUS NORDKYST
Her til morgen er folk på vagt ved et populært surfersted i O'ahu.
En 25-årig mand er i kritisk tilstand efter et hajangreb.
Colin Cook surfede ved O'ahus nordkyst, da hajen pludselig dukkede op.
Det var en smuk dag,
og vandet var klart og så indbydende ud.
Jeg havde været derude i et par timer.
Og jeg kan huske, at jeg tænkte, at jeg burde ride tilbage på en bølge.
Og ud af det blå blev jeg ramt af noget, og så blev jeg trukket under vandet.
Jeg åbnede øjnene og så en stor haj, som havde bidt sig fast på mit ben.
Jeg slap fri og svømmede op til overfladen.
Denne fingerspids manglede.
Disse tre fingre hang ud til siden. Jeg tænkte: "Det var det. Jeg er okay."
Og så så jeg, at mit ben var fuldstændig forsvundet.
Det gik op for mig, at nu skulle jeg dø.
Jeg følte, at der var en grund til, at jeg var der.
Jeg ved ikke, hvor meget vi kan gå i detaljer.
Hajen havde bidt ham her i hans ben.
Og snoren sad fast på anklen.
Da den havde bidt ham lige der, og Colin var kravlet op på sit bræt,
var hajen ved at flå ham rundt i snoren, da jeg nåede frem til ham.
Jeg drejede blikket og hørte: "Hold ud. Jeg skal nok hjælpe dig!"
Keoni var tilfældigvis ude på et paddleboard i nærheden.
Ocean og Juan havde fortalt mig, at tigerhajer kommer med stor kraft,
men hvis man får den til at misse,
så tager det den ti til tolv sekunder at vende om.
Jeg slog den så hårdt, jeg kunne.
Jeg prøvede at presse den ned i vandsøjlen.
Da jeg havde slået hende nedad, og vi havde undgået munden,
smed jeg padlen, og hev ham op på min ryg, og så padlede vi mod land.
Livet var næsten forvundet ud af mig.
Det var vanskeligt at trække vejret.
Jeg fortalte Keoni mine sidste ønsker.
Han sagde: "Fortæl min mor, at jeg elsker hende."
Vi har været tætte, siden det skete.
Vi har et unikt bånd.
Han er nærmest min helt.
Cook kom i land takket være en ven.
Hans venstre ben blev amputeret, og han mistede dele af to af sine fingre,
men han er her stadig.
Keoni Bowthorpe fik overrakt Carnegie-medaljen,
som gives til dem, der har sat deres eget liv på spil
for at redde en anden.
Det er sådan en skøn heltehistorie,
som får mit hjerte til gå i 1000 stykker.
Det er bare en tragedie.
Og det eneste, jeg kan gøre, er, at se på det positive.
Og det er, at det sker så sjældent.
Hver eneste dag svømmer hajer forbi surfere, svømmere og dykkere.
Hvis de så os som et naturligt byttedyr…
…så ville den slags hændelser ske hele tiden.
Men det sker så sjældent.
Mit job er ikke kun at beskytte mennesker mod hajer
Det er også at beskytte hajer mod mennesker.
Der er perioder,
hvor man har lært hajerne at kende, og så ser man dem ikke i nogle år.
Man tænker: "Blev de fanget og fik brækket kæben?
Sidder de fast i et net eller en line?
Er de døde?"
Vi havde ikke set Roxy i lang tid.
Hun havde et reb med en krog på, som sad fast nede i maven på hende.
Jeg kunne ikke skære det over,
for hvis vi hev i det, kunne man se, at det gjorde ondt på hende.
Det var hjerteskærende.
Man kunne se, at hun var virkelig svag.
Jeg tænkte: "Det overlever hun nok ikke."
Jeg fik i det mindste sagt farvel.
Jeg var så urolig for hajerne,
for jeg havde forelsket mig i dem som individer.
Vi måtte gøre noget for at redde dem.
DET MÅ IKKE SKE IGEN.
Vi prøvede at få en lov vedtaget,
få lavet om på politikken,
så de ville være beskyttet mod ublu drab i Hawaii.
Næste lovforslag er HB1734 angående beskyttelse af livet i havet.
Det er langt.
HAWAIIS DELSTATSKONGRES HONOLULU 2016
-Kan du tale ned i mikrofonen? -Undskyld. Kan I høre mig?
Og vi tilsidesatte alt andet, vi havde gang i.
Vi holder fast i vores strategi for de sociale medier.
Søvn blev tilsidesat. Det skulle gøres foran så mange medier som muligt.
Aloha. Jeg er Ocean Ramsey. Jeg er haj- og havbeskytter og forsker.
Hajer er afgørende for at havets økosystem er sundt og i balance,
og derfor bør de beskyttes.
Jeg tror, hun tænker som en haj. Og det er sagt som en kompliment.
Tag et opgør med hajfiskeri. Vælg politikere, som vil beskytte hajerne.
Hej, allesammen.
Vi prøvede at få lokalsamfundet til at bombardere politikerne.
Den sørgelige virkelighed er,
at over 100 millioner hajer dræbes hvert år.
Hvorfor beskytte dem? Hvad skal vi med dem?
Hvis de fjernes fra havet, så vil alt falde sammen.
70 % af luften, I indånder, kommer fra havet,
og hajerne er afgørende for et sundt havmiljø.
Hvis vi vil forandre noget
indenfor den nødvendige tidsramme, så bliver vi nødt til at arbejde sammen.
Vi må arbejde som et hold.
I mit distrikt har der været en række angreb.
De få tilfælde skyldes sikkert stigningen af antal mennesker i vandet.
Jeg er Juan Oliphant, hajbeskytter.
Det var ikke kun Juan og mig.
Der var en masse mennesker fra lokalsamfundet.
Delstatskongressen, lokale 312. Jeg håber, I kan komme.
Der er hajarter, der vil uddø, hvis vi ikke beskytter dem.
Vi har set hajer, som er blevet fanget og hængt op i vejskilte,
altså hængt op i halsen.
Der blev afgivet vidneudsagn online…
JEG STØTTER OP OM LOVFORSLAG HB1734
…fra de organisationer, vi arbejder sammen med.
VI KAN GØRE EN FORSKEL. BESKYT DEM.
Hun arbejder utrætteligt på en række platforme.
Det er svært at følge med.
Alle vil ikke være enige med en.
Der er en enorm konkurrence mellem hajer og fiskere.
Nogle fiskere modsatte sig det.
Det er ikke et stort problem her i Hawaii, at vi fanger hajer og slår dem ihjel.
Det passer ikke.
Det skaber meget kaos.
Der har været ondsindede drab, meget forsætlige drab.
-Kan det kaldes selvforsvar? -Det kan diskuteres.
Nej. Vi kommer til at tage ved lære af naturen.
Hvilke akademiske publikationer har du udgivet?
Din hjemmeside er meget kommerciel.
De undervurderer Oceans standhaftighed.
Vi er imod dette lovforslag.
Jeg støtter det fuldt ud.
Jeg er imod lovforslaget.
Jeg er for at sikre, at manōen får fuld beskyttelse.
Vi gjorde en kæmpe indsats.
Men vi mislykkedes.
År efter år.
Når det skete, havde hun sine mørkeste perioder.
Og så er hun en anden person.
Hendes tankegang ændrer sig og bliver meget mere negativ.
Hun er ikke i stand til at stoppe.
Hun ender med at arbejde sig selv til døde.
Jeg ved bare, at hun kæmper med noget svært.
Hun åbner sig ikke for mig, fordi…
Jeg ved ikke hvorfor.
Jeg oplevede en kraftig depression.
Og jeg havde det skidt med at være deprimeret,
for jeg havde masser af muligheder, og masser af ting gik godt for mig.
Og alle går igennem svære tider.
Jeg ville gerne føle, at jeg var der med hende i de øjeblikke.
Jeg kunne ikke gøre det uden ham.
Jeg tror, han er den eneste, der forstår mig.
Alt det, vi har været igennem, har gjort os stærkere.
I 2019 havde vi arbejdet på at få vedtaget lovforslaget i fire år.
Næste deadline for at bringe lovforslaget op igen var inden udgangen af ugen.
Og vi vidste, at vi ikke havde den fornødne støtte fra politikerne.
Og så skete det.
Vi hørte, at der var en hval på vej ind i revet i Waikiki.
Det var en død hval.
Jeg tænkte straks: "Åh."
Et hvalkadaver vil tiltrække hajer.
Vi var i vandet. Der var tigerhajer, og vi observerede dem.
Og på et tidspunkt forsvandt tigerhajerne.
Og så blev der helt stille.
Men jeg kunne høre små delfinlyde.
Og jeg kunne se nogle glimt nede i dybet.
Og op fra dybet…
…kom der en kæmpestor hvidhaj.
Åh gud!
Hun var enorm. Over seks meter.
Det lykkedes Juan at komme helt tæt på.
Man kunne se, at hun forsøgte at spise mere af hvalkødet.
Og det fløj ud med hvalkødstumper fra gællerne.
Det virkede helt surrealistisk.
Den oplevelse kan ikke beskrives med ord.
Hun svømmede direkte mod båden.
Og det lød som metal mod metal.
Man fik fornemmelsen af, hvor tyk deres hud er.
Det var meget smukkere, end jeg havde forestillet mig.
Det føltes anderledes med hende.
Jeg havde ikke brug for at trække vejret.
Følelserne og forbundetheden var overvældende.
Dette er mit livsmål.
Det er det, jeg lever for.
Dette er ikke en film. Dette er virkeligt.
En seks meter lang hvidhaj.
Den største hvidhaj, som er blevet observeret i verden.
Og den ældste. 50 år gammel.
Den enorme haj dukkede pludselig op ved O'ahus kyst.
Dykkeren Ocean Ramsey svømmede ved siden af.
Ramsey har studeret hajer verden over…
Opmærksomheden på Hawaiis hvidhajer var enorm.
Hun gør det for at vise, at ikke alle hajer er dødsensfarlige,
og at de bør beskyttes fremfor at male et skræmmebillede af dem.
-Har hun en pointe? -Nej.
Folk modsatte sig og sagde: "Du bør ikke røre en haj."
Man behøver ikke at chikanere vilde dyr for at vise, at de er ufarlige.
Se, men ikke røre.
Den uenighed var god. Historien blev holdt i gang i nyhederne.
Og det holdt hajerne i nyhedsstrømmen på en god måde.
For folk sagde: "Du bør ikke røre dem". Folk bekymrede sig for dem.
Jeg tænkte: "Folk bekymrer sig faktisk om en haj."
Der er meget uenighed om, hvor tæt man skal komme på en hvidhaj.
Hajerne er nok ligeglade.
Det er ikke chikane.
Jeg er ikke enig i fremgangsmåden, men det kan medføre noget godt
i forhold til at værne om hajbestanden.
Det kan der komme meget godt ud af.
Mennesker dræber mellem 70 og 100 millioner hajer hvert år.
Det er alarmerende, at der dræbes så mange af de smukke dyr, som hun siger.
Hajbesøget sker, mens Ramsey presser på
for at få vedtaget en lov, der kan beskytte dette store havdyr.
Det var den samme uge,
som lovforslaget om hajbeskyttelse skulle tages op.
Jeg tænkte bare: "Nu er jeg klar. Kom an."
DELSTATSKONGRESSEN
Det er Roxy.
Lige nu svømmer hun rundt med et kabel i halsen.
Der har været mange ude for at se hende og forelske sig i hende,
og de spørger mig: "Er hun i live?"
Og det kan jeg ikke svare på.
Disse dyr står foran at blive fjernet fra planeten,
og så er der ingen vej tilbage.
Det hele er på spil.
Vi får ikke en bedre chance.
Vi kan holde op med at dræbe hajerne, og så kan havet begynde at komme sig.
Tak, fordi I er kommet.
Som I kan se, er der meget lidt modstand.
Det er ikke tilfældigt. Det er fordi I har organiseret jer,
og dette er en sag, I har presset på med i noget tid.
Hvis vi kan være åbne nok til at se tingene fra flere perspektiver,
så er chancen større for,
at vi kan ramme balancen og forbundetheden med vores medskabninger.
Mennesket har altid udryddet ting, som det har været bange for.
Du bevæger dig ind i deres miljø.
Men det er også vores miljø,
men hvordan kan vi sameksistere? Det skal vi finde ud af.
Gode nyheder!
Lovforslag 553,
lov om beskyttelsen af hajer.
Det fastslås heri, at det er ulovligt,
hvis man med forsæt fanger
eller dræber en haj i delstatens farvande.
Lovforslag 533 er nu vedtaget som forordning 51 i Hawaii.
Det er nu ulovligt at slå hajer ihjel i Hawaii.
Loven er nu taget i brug, og den kan overføres til andre delstater.
Når bare få mennesker ytrer sig, kan tingene ændres.
Der har vi Roxy.
Du godeste. Ja!
Da hun kom tilbage var vi begejstrede og glade.
Man tænker bare: Hun er i live. Hun er her. Hun har det godt."
Utroligt. Hvad så, skat?
Jeg elsker den haj.
Åh, Roxy.
Vi var glade for at se, at hun virkede til at have det godt.
Der var sket noget. Nogen havde hjulpet hende.
Og der var gang i hende. Hun var fantastisk.
Det var en lettelse at se, at hun nu trivedes.
Roxy, Nikki og Kalihi, hajerne, som vi voksede op med,
som er som familie, er nu officielt beskyttet,
og det gør mig lykkelig.
Min mor var med til at få mig ind i dyrebeskyttelse.
Hvad hun gik op i? Du har en begrænset tid på kloden.
Sørg for at efterlade den i en bedre tilstand.
Det sagde hun altid. Det har siddet i mig.
Jeg tænkte: "Jeg må finde ud af, hvad det er, jeg kan gøre,
så kloden bliver efterladt en smule bedre.
Og det har jeg helt sikkert fundet med havet og hajerne.
Ja, nu får jeg tårer i øjnene.
Jeg er følelsesladet i dag.
Det er, fordi det er så varmt herinde.
Det er svært at overdrive, hvilken betydning deres arbejde har haft.
Man kan finde meget værre folk
som ens børns helte.
Jeg tror, der er folk, som vil have min autograf,
fordi de tror, jeg kommer til at dø, og så vil bogen blive mere værd.
Ingen ville kende til de ting, jeg har opnået,
hvis det ikke var for hans enestående talent og blik.
Colin Cook overlevede et hajangreb.
Det var stort for Cook at være tilbage i vandet.
Det er en dejlig dag. Det er inspirerende at se folk.
Jeg vil møde flere hajer og udforske denne smukke planet.
Og det vil jeg gerne blive ved med,
men man ved aldrig, hvornår man dør.
Skulle det være en haj, der står bag, så vil jeg bare sige,
at jeg udsætter mig selv for "ekstreme situationer",
så I må ikke bebrejde hajen.
HAWAII ER DEN FØRSTE DELSTAT, SOM HAR FORBUDT AT SLÅ HAJER IHJEL.
DER BLIVER STADIG SLÅET OVER 100 MILLIONER HAJER IHJEL PÅ VERDENSPLAN.
TILEGNET JUANS FORÆLDRE, MARLU OG RICHARD OLIPHANT,
SOM BEGGE GIK BORT, MENS OPTAGELSERNE TIL DENNE FILM STOD PÅ.
Tekster af: Philip Olsen