Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Drømmer og mareritt går hånd i hånd.
Kan du se det for deg, kan det se for seg deg.
PRINSEN
Mamma, jeg vil besøke deres verden!
Du er der alt!
Når du skriver eller tegner, er sjelen din blekk.
Det er sånn de eksisterer.
De blir like ekte som deg.
Tror du de ser meg?
Mamma!
Hjelp!
Mamma!
Hjelp! Bestemor, hjelp meg!
Mamma! Hjelp!
Francisca, la det ligge. Hjelp meg.
MARÍA CONCHITA PAREDES DIOSDADO HØYT ELSKET MOR OG HUSTRU
Jeg er så lei for det, Francisca.
-Francisca! Kom tilbake! -Å nei!
Hjelp meg å finne barnebarnet mitt!
Francisca!
Hvor er du, møkkaunge?
-Francisca, hvor er du? -"Prinsen…
ville gjøre alt i sin makt for å redde sine foreldre
og alle de han var glad i."
Piken er her, frue.
Å, Francisca!
Hvordan våger du å gjøre dette mot oss?
Francisca? Solen står snart opp.
SKREKKENS RIKE
Alt klart i østfløyen.
Forstått.
TOPUS TERRENTUS SKREKKENS RIKE
Fabulist, du skremte meg!
Bli med meg.
Alt klart, sir.
"Prinsen kjente på en uforklarlig trang til å forstå mer.
Han bestemte seg for å lytte til instinktet
og følge intuisjonen, og en mystisk stemme som kalte på ham.
Han var urolig, men ikke redd.
En underlig følelse grep ham.
Det ante ham at han skulle møte sin skjebne.
Han klatret og klatret,
på jakt etter en vei ut av denne uhyrlige verdenen,
mens stemmen som kalte på ham ble stadig mer virkelig.
Forbløffet innså han at han nå befant seg et underlig sted,
et han aldri før hadde sett.
Forvirringen overveldet ham. Magen verket.
Stedet var fullt av fremmede.
En helt ny verden."
En helt ny verden!
Virker hun ikke litt sprø, kompis?
Hva? Bare litt? Hun er kjempeskummel, kompis.
Hun vil bare ha oppmerksomhet.
Ja, stakkars.
Nei!
Jeg likte det godt.
Faren min er en viktig forlegger. Kanskje han vil like historiene dine. Jeg heter…
Moroklumpen.
Hvorfor er alle så slemme mot meg?
Francisca! Møkkaunge.
Bestemor, jeg så et uhyre!
Jenta mi, hva gjør du der?
Fader Cosme sa at du ikke kom tilbake fra friminuttet,
og at du bare skremmer alle.
Det er noe i agaven!
Unnskyld!
Det er ingenting der.
Hvorfor er du slik? Vil du ikke være som de andre?
Da ville du kanskje hatt en venninne.
Du er en heks!
Hva kalte du meg?
Din lille møkkaunge.
Dere vil ikke tro hva som skjedde. Jeg sov søtt, og…
-Går det bra, vennen? -Ja, mamma.
Veritena.
-Elskling. -Slutt, mamma.
Hvis du klemmer ham sånn, vil han tro at det han gjorde var rett.
Jeg klemmer ham før jeg gir ham husarrest på livstid.
Hva?
-Ficturo! -Pappa!
Går det bra?
Den kongen og hans udugelige familie vil bli vår undergang.
Du må huske at alt du gjør, får følger.
Vi kan ikke alltid beskytte deg.
Jeg har det bra,
og jeg har oppdaget noe kult.
Vi kan bruke arparanaen til å reise et annet sted. Vent til dere hører…
Nei, kjære lille Herneval!
Du må forstå at det du gjorde, var fryktelig farlig.
Du må være mer forsiktig.
Det er en balanse mellom de to rikene, og det er vår plikt å verne om den.
Ingen har krysset på evigheter, og det er best slik.
Lov oss å ikke si til noen hva du oppdaget.
Ja, unnskyld.
Du skadet også vårt folks viktigste instrument.
Arparanaen.
Vær forsiktig med den, for en dag skal du spille på den.
Og med det vil du forme menneskers underbevissthet.
Det er vår evne, forbeholdt medlemmer av kongefamilien.
Ficturo, det er på tide å fortelle ham det.
Hva? Har det rablet for deg, Veritena?
-Han er for ung til å forstå. -Hva?
Jeg er ikke et barn mer!
Jeg vil vite den andre siden har å by på.
Det var en pike, badet i lys.
Jeg forstår ikke. En stemme snakket til meg.
Eller snakket hun om meg? Hva vet hun om meg?
Hun sa jeg var prinsen. Hvordan visste hun det?
Jeg forstår ikke.
Hvorfor vet hun så mye om meg?
Stemmen hennes lød kjent, men jeg vet ikke hvem hun er.
Vet dere hva det betyr?
Fall til ro
Vår historie er menneskehetens historie
De forteller historier, og så blir de
Fiksjon som blir virkelighet
Når de drømmer, er de redde
Du er sannhet
Du er fiksjon
En konstellasjon
Et iboende paradoks
I skrift
Veves flere fiksjoner
-Med sannhetens tråder -Fiksjon
Og drømmer fra fordums tid
Som avdekker sannheten uten å lyve
Du er sannhet
Du er fiksjon
En konstellasjon
Et iboende paradoks
Dette riket rommer menneskets frykt.
Vi er ideene som skremmer dem.
Vi er ideer?
Så vi fins ikke?
Føles det ikke som du fins?
Du er en drøm
Du er sannhet
Du er ord
Du er fiksjon
Du er sannhet
Du er en drøm
Du er fiksjon
Du er ord
Universelle sannheter, de fins ikke
Du er ekte
Ficturo!
-Jeg er her. -Hva var det?
-Slapp av. -Til tronsalen!
Deres Majesteter, kan jeg hjelpe?
Takk, kaptein Mytelitas. Vi kan ikke gjøre noe mer for kongen.
Beklager forstyrrelsen, men Den kongelige marerittmakeren
krever audiens med dere umiddelbart.
Far!
Skal han slippes inn?
Vi har ikke tid til formaliteter.
De er
uhørte!
Nok!
Stopp.
Deres Majestet!
En skrekkelig, skadelig og skandaløs fluktuasjon har funnet sted mellom rikene!
Kaptein.
Hellige skygger!
Du ser jo elendig ut.
Kanskje et gjensyn med forslaget mitt…
Procustes, dette passer seg ikke nå.
-Ta med Herneval til rommet. -Hva?
Prins, kan du bli med meg?
Her, far.
-Hei… -Gjør som jeg sier.
Vent, Procustes.
Ja, Deres Majestet?
Hva er galt med mor og far?
Vel, du skjønner,
kongen og dronningen har en tung bør på sine skuldre.
Vår arts styrke, krefter og innflytelse svekkes
av menneskeavskum.
Dine foreldre er de første som får merke virkningen.
Jeg tillater det ikke! Jeg skal hjelpe dem!
Jeg skulle ønske du kunne, men det er utenfor din kontroll.
Når de er borte, skal du og jeg jobbe sammen.
Jeg skal dele mine mesterverk med deg. De kan sendes til mennesker som mareritt.
Dessverre er vi prisgitt disse primitive skapningene.
Nei! Jeg nekter å være prisgitt dem!
Hvis vi bare kunne krysse grensen til Tilværelsens rike,
ville det stilt seg annerledes.
Du… Fins det noen som kan krysse?
I de tidligste tider, for lenge siden,
tok frykten for selve frykten form,
og en enorm, fjærkledd edderkopp fødtes.
Enkara den praktfulle.
Enkara oppdaget at hennes liv var knyttet
til frykten menneskene følte for henne.
Hun brukte arparanaen til å krysse og underlegge seg menneskene.
Den geskjeftige Ceimut forsvarte menneskene
og utfordret Enkara til tvekamp.
Men Enkara fanget Ceimut og slukte ham.
Med hoggtenner og tagger
flerret Ceimut opp Enkaras hals og rømte.
Enkara døde.
Og fra hennes levninger fødtes det to nye arter.
Fra fjærene hennes…
Tekotianere, som meg!
Nemlig!
Og ut av Enkaras spindelvev fødtes det aradittere, som meg.
Men nå har vi ikke lenger kraft til å materialisere oss i Tilværelsens rike.
Men jeg har jo nettopp…
Du har nettopp…?
Jeg kom på at jeg er søvnig.
Selvfølgelig, Deres Majestet!
Jeg plager deg med voksenproblemer.
Jeg beklager på det dypeste.
Måtte du ha de søteste mareritt.
Takk.
Å stoppe sokker er det verste i verden! Æsj!
Slutt å sutre, Francisca Imelda.
Dette er vår plikt som kvinner.
Det er jo forfatter jeg vil bli!
Jeg skal skrive om det jeg så i går!
Du og skrekkhistoriene dine.
Nettopp! Jeg så et skrekkvesen!
Gi deg med det tullet.
Du har en livlig fantasi, men det vokser du av deg.
De snakket til og med om å ta seg til Tilværelsens rike.
De to rikene må holdes atskilt.
Kan de ikke fatte at uten den balansen ville vi rett og slett slutte å eksistere?
Jeg forstår, men de har hørt på Procustes.
Jeg vet han har stått deg bi en hel æra,
men har du vurdert å kvitte deg med ham?
Nei, nei.
Å gå til krig mot ham ville gjort vondt verre.
Som marerittmaker kan han reise med bevisstheten, så han er blitt farlig.
Jeg foretrekker å holde øye med ham.
Å, min kjære Ceimut,
jeg vet du risikerer mye ved å gi meg denne beskjeden.
Du er en sann venn. Jeg skal tenke over hva jeg skal gjøre.
Vent ikke for lenge, Ficturo.
høvdingene er utålmodige.
De vil ikke sitte pal mens klanene deres svinner hen.
Jeg setter pris på rådet, gamle venn.
Topus Terrentus er i fare.
TI ÅR SENERE
Takk for at du kom, Mytelitas.
-Jeg måtte klarne tankene. -Til tjeneste.
Jeg frykter for riket vårt. Det er ingenting mer jeg kan gjøre.
Dette er ikke min sak, prins,
men har du lest Den kongelige marerittmakerens siste historier?
Prins Herneval! Hvorfor har kongefamilien sviktet oss?
Hvorfor stagger dere ikke vår undergang?
Lenge leve Procustes!
Den eneste skrekkadelen som virkelig bryr seg om oss!
Nei! Vær så snill, nei!
Vi svinner sakte hen, alle sammen.
Hva skal jeg gjøre?
Nei!
Vi må ha forandring.
Nei! Historiene mine!
Jeg sa jo at småpiker ikke kan være forfattere.
Dette er dagen, mine redsler.
Endelig skal verden få møte dere.
SKREKKHISTORIER
Vær så snill, Deres Majestet, jeg må insistere igjen.
Ficturo, la være!
Om jeg får,
kan jeg be de klokeste skrekkvesenene pønske ut en måte å krysse på.
Det er din plikt som konge å redde oss fra…
Nok, Procustes. La oss være i fred.
Vakter, vis Procustes ut.
Ja, sir.
Han er borte, far.
Takk, sønn.
Mor.
Hei, min vakre sønn.
Du ser mager ut. Spiser du nok?
Jeg har det bra, mor. Hva med deg?
-Er du uvel? -Nei.
Hent dem.
Jeg trenger bare noen mareritt. Ingenting å bry seg om.
KLASSISKE MARERITT XIII PROCUSTES
Sånn.
Procustes har lovet oss et "mesterverk" i årevis, men nei.
La meg se…
Dagens mareritt er ikke hva de en gang var.
Mor!
Nei, ikke vær redd.
Det viktigste er at du har det bra.
Hvordan kan du si det?
Din mor og jeg har gjort alt i vår makt.
Hadde vi bare hatt mer tid og krefter…
Tiden er inne
for at du skal regjere over Topus Terrentus.
For noe vås!
Ikke undervurder Procustes.
Hver bidige avgjørelse du tar vil få all verdens følger.
Procustes!
Deres Majestet!
Jeg satt midt i min daglige skriveøkt.
Det ser ikke sånn ut.
Du vil neppe forstå, men fritid er viktig for en forfatter.
Tid til å slappe av og andre gjøremål.
Det er det jeg vil ta opp. Mor og far er svært syke.
Det er fordi det er vanskelig å holde seg frisk nå til dags…
Jeg tror dine historier har skylden.
Marerittene dine skremmer ikke mennesker lenger.
Da tar de feil!
Publikum tar alltid feil!
Jeg vil hente en forfatter. Et menneske.
Det er blasfemi! Det glade vanvidd!
To kongelige marerittmakere går jo ikke! Hvordan får man et menneske hit?
Jeg har grublet, og tror jeg har løsningen.
Tid for forandring.
Mitt nye mesterverk er snart ferdig!
Vær tålmodig, unge prins. Du vil se kvaliteten på marerittene mine.
Jeg har utvist nok tålmodighet.
Francisca.
Hei.
Augusto! Jeg skal til faren din på redaksjonskontoret.
Ja, jeg vet det. Jeg ville ønske deg lykke til. Ikke at du trenger det.
Far kan være en sann mester i å ta motet fra folk,
men du klarer deg nok bra.
Jeg får gå og se, da?
Gjør så.
-Ha det, da. -Ha det.
Og uansett hva som skjer, er historiene dine fascinerende. Det har de alltid vært.
Frøken Francisca Imelda,
en dame som deg bør ikke skrive slike skrekkelige historier.
-Ikke svert ditt gode navn og rykte. -Men leste du dem, i det minste?
Jeg kaster ikke bort tiden på makkverk.
Kunst og litteratur bør etterligne vår virkelighet, ikke skape en ny.
Vent.
Du hadde rett, bestemor.
Jeg gir opp!
AV FRANCISCA IMELDA
AV FRANKELDA
Om Francisca Imelda ikke kunne lykkes, skal Frankelda det.
Jeg skal bli en så god fantasy- og skrekk-forfatter som jeg bare kan!
Tilgi meg, Francisca. Skremte jeg deg?
Vi har møttes før.
Ja, som barn.
Det er deg!
Jeg har lest alle historiene dine.
Mesterverk.
Jeg er Herneval, prins for skrekkvesenene, som du har døpt arten vår.
Selv om vi lever skjult, har du klart å fange vår essens på mesterlig vis.
Derfor er jeg her. Jeg trenger din hjelp.
Min hjelp?
Men du fins jo ikke.
Fins jeg ikke? Hva er ekte, hva er det ikke?
Vi lever i en annen dimensjon som du gløtter inn i når du skriver.
I disse dager har man en logisk forklaring på alle marerittene vi sender dere.
-Dere lager marerittene våre? -Den kongelige marerittmakeren gjør det.
Vi belager oss på hans "evner", men han er utdatert.
Han skriver klisjé etter klisjé. Kanskje om vi hadde bedre historier…
-Hva har det med meg å gjøre? -Jeg er en beundrer. Jeg skader deg aldri.
Vi må bare forstå mennesker bedre.
Hva skremmer dere for tiden?
Vårt indre.
Interessant. Vær så snill, hjelp oss.
Nei.
Greit. Hvordan kommer vi oss dit?
Bare bevisstheten din kan reise.
Men hvordan skal jeg…
La meg hjelpe deg.
Vent…
Du må slappe av.
Kan du ikke lese det siste diktet du skrev?
Du tror vi er alene her
At natten er vår
Men i våre mareritt
Avsløres ikke alt
Blekket mitt ser på oss
Øynene mine skriver
I skyggene holder de til
I sidene skjuler de seg
Og så skrekkelig er det ikke
Når man leser, trer man inn i det okkulte
Dette usynlige blekket
Som lever uten å leve
En forfatter som er…
Et skrekkvesen.
Bli med meg, Francisca.
Ikke Francisca.
Jeg er Frankelda!
Et menneske?
Aldri er jeg blitt så krenket.
Verken jeg eller De syv klaner.
Kanskje er ikke ideen din så verst, min kjære lille prins.
Det er ikke lenge igjen, gudinne.
De syv klaner er i anmarsj.
Trolldomsklanen her.
Aluxastli!
Her kommer Dubium og Timet fra Psykeklanen.
Ceimut fra Primalklanen.
Milady Sirene fra Dypets klan, takk for at du kom.
Blodsuger fra Dunkelhetsklanen, og geiten din.
Og Lady Coyote fra Dødsklanen beærer oss med sitt nærvær. Så vidunderlig.
Katastrofalt å endre livets gang!
Jeg er innkalt til et hastemøte
for å diskutere skjebnen til Skrekkens rike!
Ifølge en meget viktig beskjed.
Don Coco er her.
Jeg kan ikke forestille meg hva som kan være så viktig
at jeg må avlyse alle planene mine.
Forklar deg, kongelige marerittmaker!
Skal bli, Don Coco fra Røveriklanen.
Det er en stor ære for meg
å stå foran De syv klaners fornemme og dystre høvdinger.
Vi må avgjøre skjebnen til vår kjære Topus Terrentus.
Det er helt vilt.
Først kongen og dronningen,
men så står vi for tur!
Litt om litt vil vi nærme oss veis ende.
Vi bør stole på Deres Majesteter.
Dette riket ville ikke eksistert uten dem.
Vis litt ryggrad og snakk med dem ansikt til ansikt.
Jeg tror jeg har en løsning.
Jeg har tilkalt dere, mine brutale kolleger,
fordi jeg har gjort en enestående oppdagelse.
Jeg var vitne til noe ekstraordinært.
Med alle mine øyne så jeg prins Herneval gå gjennom portalen til Tilværelsens rike.
-Hvordan? -Umulig!
-At det var? -Seriøst?
Noen måtte hatt ham i tankene konstant.
Og det bekrefter min hypotese, som kongen og dronningen har avfeid med vrede
og til og med hån utallige ganger.
Men jeg vil ikke tie lenger!
Ikke når jeg kan redde dere og klanene deres.
Om det bare fantes et vis å invadere Tilværelsens rike på…
Det fins intet annet vis!
Derfor drister jeg meg til å be om deres støtte
til å ta over dette riket
og omsider innlede en ny æra!
Ja!
Du later som du blender oss med din såkalte visdom…
…bare for å dekke over det åpenbare?
Nemlig!
Hva om dette rikets egentlige problem
er den kongelige marerittmakerens fortellinger?
Hvordan kan vi engang vurdere å krysse,
når vi blir stadig mindre relevante for menneskene?
Noen måtte si det.
Hva har du skrevet i det siste, Procustes?
Vis oss marerittene dine!
Hvordan våger dere å betvile meg?
Ingen kan skrive som meg!
Mitt dramatiske talent er uten sidestykke!
Min prosa er storslått, rimene likeså!
Alle mine historier er…
Klisjeer!
Hvis hva du er god for. Vis oss dine seneste historier.
Skal bli!
Jeg skal vise dere mitt siste mesterverk,
så vil dere skjønne at jeg ikke har skylden
for denne pinlige situasjonen.
Fiksjon vil ødelegge tilværelsen.
Dere to vil like hverandre.
Kom!
-Hvor er vi? -Dette er mitt hjem.
Er dette ekte? Hvor mange slags skrekkvesener fins det?
Er uhyrer det samme som skrekkvesener? Hvor lenge lever skrekkvesener?
Tiden går annerledes her.
Hvordan da? Hvor lang er en time her?
Du kan ikke begripe Skrekkens rike
med fornuft fra Tilværelsens rike.
Dette stedet…
Hva er her?
Her er mysterier, drama og skrekk
Her er en verket til en forfatter
Som dyrket sitt sinn
Velkommen til ditt indre!
Jeg hadde vært her før
Oppfinnsomhet og intuisjon
I skapelsens tjeneste
Vis denne virkeligheten
Din inspirasjonskilde
Jeg hadde vært her før
En drøm, kanskje skrevet med blekk
Jeg hadde vært her før
Nokså vage minner
En helt ny verden
Å skape og utforske
Jeg har allerede krysset terskelen
Til dette uvanlige riket
Det er mer ekte enn ekte
Jeg hadde vært her før
Man tenker på det, så ser man det
Eller kanskje er det omvendt
Ved å skrive det du forestiller deg
Besøker du oss igjen
-Dette er mitt rike -Jeg hadde vært her før
-En drøm, kanskje skrevet med blekk -Nå er dette ditt hjem
-Jeg hadde vært her før -Dette er mitt rike
-Her kan du drømme -Nokså vage minner
En helt ny verden
Til å skape og utforske
-Velkommen til ditt indre -Jeg har krysset terskelen
-Din inspirasjonskilde -Til dette uvanlige riket
-Besøker du oss igjen -Det er mer ekte enn ekte
-Jeg hadde vært her før -Nå er dette ditt hjem
Velkommen til Topus Terrentus, Skrekkens rike.
Takk!
Kom igjen.
Kom igjen!
Kom igjen.
Wow!
Frankelda, dette er foreldrene mine.
Det er en sann ære å møte dere.
Velkommen, mitt barn.
Takk.
Bravo! Den usedvanlig begavede menneskeforfatteren har endelig kommet!
-"Usedvanlig begavet"? -Ja!
Prinsen har ikke snakket om annet.
Frankelda, dette er Procustes.
Den eneste kongelige marerittmakeren, til tjeneste.
En glede.
Jeg kan knapt styre meg for å lese historiene dine.
Så klart! Her er de. Håper du liker dem.
Ja, jeg kan ta dem med meg og…
Procustes! Les dem her, så Frankelda kan se reaksjonen din. Ja.
Deres Majestet.
El Coco sa, i trygg forvissning…
…lidenskap for musikk?
En skygge av hans virtuositet…
Slutt.
Si meg.
Ja?
Hva motiverer deg til å skrive?
Vel, virkelighetsflukt.
Jeg skriver bedre når jeg får utløp for følelser.
Jeg forstår.
Vel, hva synes du?
Ikke verst. De er helt greie.
Ikke noe å skrive hjem om.
Altså, noen av historiene er blasse, kjedelige, helt ordinære.
Nei, nei! Ta det ikke slik.
Dette er ikke så aller verst fra en
amatør.
Men bli ikke grepet av stormannsgalskap,
du er jo knapt i gang.
La meg gi deg noen råd
jeg har lært i min lange karriere.
Ja, gjerne.
Jeg synes du mangler struktur.
Karakterenes motiver er uklare.
Vet du hva, la meg gi deg et eksemplar av min Håndbok i mørk skrivekunst,
en bok jeg skrev selv.
Der finner du trinnvise instrukser i god skrivekunst.
Gjerne.
Takk.
Skal vi ta en pause?
Vi snakkes senere, Procustes.
Ja, Deres Majestet, jeg gleder meg.
Vent!
Boken min, takk.
Stig på.
I dette rommet tilbrakte jeg mange timer som barn.
Disse bøkene inneholder skrekkens litteratur og historie.
Fascinerende.
Jeg elsker det!
Her kan du være.
Jeg må snart tilbake. Takk.
-Procustes er misunnelig. -Hvordan vet jeg at du er oppriktig?
Jeg leser ikke om meg selv som Herneval, men som en av dine utallige karakterer.
Og når jeg ikke leser dem, kan jeg ikke tenke på annet…
…enn historiene dine.
Jeg vil gjerne stole på deg, men…
-Får jeg? -Ja.
Og ikke tvil på talentet ditt.
DET VAR EN GANG…
"Ikke tale om. Jeg lar deg ikke dra herfra."
Helt utrolig.
Det er noe jeg må fortelle deg.
Denne verdenen er så fengslende!
-Frankelda… -Så mange ideer!
-Jeg trenger din hjelp. -Vet ikke om jeg kan være til hjelp.
Mer enn du kan forestille deg.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal si dette. Muligens forhastet, men tiden er knapp.
Alle her vil svinne hen om vi ikke handler.
Det jeg mener… Det er bare det at…
Jeg ville spørre om du ville bli…
…vår kongelige marerittmaker.
Bli her?
Det er altfor mye å be om, men det kunne vært bra for…
Vel, for oss alle, selvfølgelig,
men for deg også.
Jeg er neppe god nok.
Jo, det er du, og jeg kan bevise det.
Lån meg boken din, så foreldrene mine kan lage nye mareritt.
Historiene dine vil blåse nytt liv i Topus Terrentus.
Har foreldrene dine lest historiene mine?
Vær så snill, vi trenger dem. Stol på meg.
-Jeg stoler på deg. -For en dag å skrive historie på!
Dette vil bli husket som dagen da forfatterne
la egoet til side for å berge Topus Terrentus.
Hva står på?
Hva?
Har ikke Hans Majestet sagt hva han lovet å gjøre?
Nei.
Han skulle be om å få låne boken din,
så jeg kunne forbedre historiene.
-Herneval er et geni! -Nei, Frankel…
Hele ditt folk skal lære våre historier å kjenne.
-Du blir assistenten… -Slutt å si…
…til tidenes største forfatter! Meg!
-Hvordan kunne du? -Frankelda, det var ikke…
Men Deres Majestet, dette drøftet vi jo i går.
Jeg tar meg av deg senere!
Dette er en lei misforståelse!
Slipp meg!
Frankelda! Det er ikke som du tror!
Procustes er…
Procustes er den eneste som har vært ærlig her!
Han har aldri lagt skjul på hvor middelmådig jeg er. La meg være i fred!
-Vi snakkes i morgen. -Nei!
Nei! I morgen er jeg borte.
Jeg vil ikke ha noe med skrekkvesener å gjøre. Eller med deg.
Deres Majestet.
Hvordan visste du at jeg var her? Gå!
Dersom alle samarbeider, er jeg sikker på at vi finner en løsning på problemet.
Om hun bare kunne bli én dag til.
-Det er for sent. -Nei.
Hvis vi sender vennen din et aldri så lite mareritt…
Hva?
…for å minne henne på hvor begredelig hun har det i Tilværelsens rike,
vil hun kanskje bli litt lenger.
Hun blir skadet.
Nei, nei. Nei.
Vel, ikke veldig.
Bare nok til å holde henne her
og hindre at dine foreldre og riket går heden.
Greit, men jeg skal overvåke marerittet selv.
Selvfølgelig.
Jeg må bare skrive om noe spesifikt i livet hennes.
Forslag?
Skriv om bestemoren.
Tilgi meg, Frankelda.
Hør her, barn!
Du har husarrest
frem til du har stoppet hver bidige sokk!
Ingen bøker!
Kanskje du da slutter å kalle meg heks.
La oss finne ut hvordan forfatteren avreagerer.
"Francisca sto alltid opp før daggry
for å lage frokost til sine ti eldre søsken,
samtlige menn, som jobbet i sølvgruvene
sammen med faren, som var eieren.
Siden natten ikke var lang nok, grep hun enhver sjanse til å…"
Hva?
En hønseheks? Ved navn Totolina? Dette er…
Det er bra!
Det er storslagent!
Denne historien kan bli en milepæl i Topus Terrentus' historie, og…
Den er min!
Hei, min kjære!
Frankelda, bli med oss!
Morn, Deres Høyheter. Vet dere hvordan jeg kommer meg hjem til mitt rike?
Først må du lese Procustes' nye historier.
Karakterer med lengsler, frykt og usikkerhet.
Ironi, lidelse, læring og vekst.
Så gode at jeg har vondt for å tro at de er skrevet av Procustes.
Nei…
Hva?
Dette er mine mareritt fra i natt. Jeg skulle skrive dem ned i dag.
Fikk dere meg til å drømme om…
Nei, Frankelda, vi aner ikke hva du snakker om.
Du!
Du. Du!
Sviker!
Du hadde rett. Vi trengte nye historier.
Men jeg mistenker at de ikke ble skrevet
av den som sier han skrev dem. Har jeg rett?
Jeg forstår ikke.
Vent. Hva?
Nei!
Han stjal dem mens Frankelda drømte!
Gå til henne.
Dette må vi rette opp!
Frankelda! Tilgi meg! Jeg undervurderte Procustes, men jeg skal ordne alt.
Unnskyld. Jeg er en tosk.
Det er nå vi gir opp, ikke sant?
Nei!
Du stjal alt!
Du stjal… Du stjal drømmene mine!
Er det ikke prinsen som higer etter historiene dine,
koste hva de koste vil?
Jo!
Dere er tyver, begge to!
Jeg skjønner deg godt.
For en tragisk kjærlighetshistorie.
Din elskede forrådte deg fordi han aldri brydde seg.
Alt han gjorde, var å bruke deg.
-Sett henne bak lås og slå. -Som du befaler, mester.
Og du skal fortsette å skrive historier for meg.
Nei!
Jeg skal sørge for at du gjør det.
Og dere,
send bud etter Skrekkens domstol.
-Skal bli, min herre! -Som du befaler.
Med en gang.
Et nytt Topus Terrentus blir nå født!
La oss tre ut av mørket!
Hun er borte.
Jeg vil ikke høre et ord til om skrekkvesenene eller deg.
I morgen er jeg borte!
Jeg håper du liker ditt nye hjem.
Det er best å ikke prøve å rømme.
For det er umulig!
Du vil bare slite deg ut.
Slipp meg fri!
Hvorfor klager du, Francisca?
Frankelda, mener jeg.
Var det ikke dette du ville?
Hvorfor skrev du ellers om oss,
lille venn?
Og slik avslørte Procustes prins Hernevals forræderi.
Mennesket hans skulle ta æren
for alle vår høyt aktede kongelige marerittmakers historier.
Forræderi!
Og Herneval flyktet til Tilværelsens rike.
Han vil underlegge seg menneskene med sin sjarm,
og bruke dem til å oppløse De syv klaner.
Først da kan han styre begge riker!
Forræderi!
Topus Terrentus kan forsvinne
på grunn av misunnelsen Skrekkens prins nærer mot Den kongelige marerittmaker.
Forræderi!
Nei!
Jeg avskyr disse nye generasjonene
som frydefullt går rundt og hevder at de er mennesker!
La oss få en slutt på galskapen!
La oss ta det som tilhører oss!
Død over kongen og dronningen,
prinsen
og menneskene!
Ja!
Dette må kalles en krise.
Jeg er redd det alt er for sent.
-Hva gjør vi? Jeg vil vite det nå -Topus Terrentus vil svinne hen
Tid for handling, til å forme vår skjebne
Uten å styres av kongefamilien
Jeg valgte å konspirere Fordi riket er i fare
Det er også vår urgamle rett
Å redde Topus Terrentus
Lag en pakt for vår art
Han har alt forrådt oss
Og han vil utslette oss alle
-Hvem? -Hvem?
Skrekkens prins!
Han elsker mennesker og vil erstatte oss
Alt vi har oppnådd Vil snart være borte på grunn av ham
Han har alt forrådt oss
Og vårt rike vil han legge i grus
Han har alt forrådt oss
Og han vil utslette oss alle
Hvem?
Skrekkens prins!
Menn og kvinner, Tilværelsens vesener
Som ikke forstår sin plass
De tror de er så vesentlige I sin alminnelige verden
Han har alt forrådt oss
I sine drømmer vil han fange oss
Han har alt forrådt oss
Og han vil prøve å stenge oss inne
Hvem?
Skrekkens prins!
Vi ble forvist på grunn av kongen
Klanene forent utenom trone og lov
Han har alt forrådt oss
Våre tradisjoner vil han legge i grus
Han har alt forrådt oss
Og han vil tvinge oss til taushet
Hvem?
Skrekkens prins!
På tide å handle La oss fange kongen og dronningen
Og la noen andre
Styre oss nå
Hva sier dere? Er dere med meg?
Ja!
Få slutt på opprøret
La oss være forstandige, jeg ber dere alle
Det dere snakker om, er forræderi
-Opptre ærefullt denne gangen -Omsider!
Han leter etter en mulighet
Til å berge vår virkelighet
Han leter etter en mulighet
Som kan få oss til å blomstre
-Hvem? -Hvem?
Skrekkens prins!
Forlat hans side, forrædere!
Han har alt forrådt oss
Og han vil utslette oss alle
Hvem?
Skrekkens prins!
-La oss styrte kongen og dronningen! -Ja!
Jeg hadde vært her før
Fanget i en celle
Jeg hadde vært her før
Blendet av håp
Han har alt forrådt meg
Illojal! Jeg var blind for det
Han har alt forrådt meg!
Han sa jeg kunne stole på ham!
Hvem?
Skrekkens prins!
Fall til ro, vårt rike vil atter reise seg
Dette er bare en retningsendring
Fortellinger som vil bli sanne
Hun skal skrive dem ned
Han har en annen mulighet
Til å redde vår virkelighet
Han har en annen mulighet
For å få oss til å blomstre
Hvem?
Skrekkens prins!
Mitt rike er i krise
Mine foreldre er syke
Og Frankelda hater meg
Alt det er jeg skyld i
Jeg er forræderen
En skuffelse!
Jeg er forræderen
Dette er min skyld!
Hvem er du?
Skrekkens prins!
La oss redde Topus Terrentus
Slik at våre arter kan inngå en pakt
Han har alt forrådt oss
Og vårt rike vil han legge i grus
Han har alt forrådt oss
Og han vil utslette oss alle
Hvem?
Skrekkens prins!
For sannhet og for fiksjon!
-Leve kongen og dronningen! -Lenge leve kongen og dronningen!
Angrip!
Se opp!
Nei! Yalabus!
Grip oppviglerne!
Kom igjen!
Nei!
Ikke se på øyet hennes!
Før ham til meg.
Tekotianere! Dere sverget å beskytte kongen og dronningen!
Dere skal adlyde Procustes.
Det skal jeg, Milady Sirene.
Seier!
Følg meg, mine skrekkelige høvdinger.
På tide med varige endringer.
-Mytelitas, jeg ber deg! -Stille.
Slutt! Vær så snill, slutt!
Ta meg og la henne være! Nei!
Du presset meg til det.
Få høre denne historien.
Mitt mesterverk!
En historie om vår begavede Totolina,
med dertil fremragende bakgrunn i menneskenes rike.
Jeg føler meg levende!
Min kjære…
Jeg forstår ikke valgene hans.
Velsignet mirakel!
Dette har vi ventet på så lenge!
Men vi kan ikke la den heksen krysse før oss!
Et vesen så urent som deg er ikke verdig å krysse før meg!
Jeg forbanner deg, Aluxastli!
Omsider gjør du noe rett. Nå skal du skrive om meg!
Om deg? Jeg er mye skumlere!
Skriv om meg, Deres Majestet Procustes!
Måtte vi skrive oss på en liste?
Sannelig om jeg vet, men vi kan jo spise de andre.
Den første historien må handle om meg.
Klar når du er klar, Ficturo.
Nå!
De unnslipper!
Kom hit.
Nei.
Fall til ro, mine venner!
Jeg skal skrive mareritt for dere alle,
så alle kan krysse samtidig!
Endelig skal menneskene få som fortjent!
-Jeg trenger bare litt tid. -Forbannet være deg, Procustes.
-Hva? -Alltid samme leksa.
Umulig!
Hvorfor klovner dere bort tiden min?
Francisca!
Francisca! Er du her?
Francisca!
Francisca! Vær så snill!
-Du lever! -Hun kom ikke tilbake.
Det går bra. Jeg gir meg ikke før jeg har brakt deg tilbake.
Frankelda!
Få meg ut herfra!
Vær så snill! Hjelp meg!
Herneval?
Jeg trodde jeg handlet til ditt beste, men jeg tenkte bare på meg selv.
Jeg sviktet deg.
Hva det nå enn er verdt, så er jeg lei for det.
Det viktigste er at du er i trygghet.
-Kom, Frankelda. Vi drar til ditt rike. -Men riket ditt… Foreldrene dine!
Du skal ikke lide for dette. Jeg må rette opp én feil om gangen.
Nei, vi må redde foreldrene dine.
Men, Frankelda…
Nei, Herneval, jeg vil hjelpe dem.
Jeg vil hjelpe deg.
Og jeg er sikker på at jeg kan. Jeg har en idé som vil fungere.
Takk, Frankelda, men jeg er i villrede. Hver bidige plan har slått feil.
Jeg er redd.
Nei!
Vel, det er ikke jeg!
Dessuten må jeg fange Procustes.
Iblant hater jeg min virkelighet, men uten den, ingen fiksjon.
Viskes grensen mellom rikene ut,
blir alt bare flatt og hverdagslig.
Verken fantasi, fascinasjon eller undring vil bestå.
Og hvor skal du sperre ham inne?
Det finnes ikke noe tryggere sted enn fantasien min.
Hva?
Forsiktig, Frankelda!
Ikke undervurder Procustes, slik jeg gjorde.
Alle mine redsler bor der. Det er plass til ett til.
Nei! Det er for farlig!
Det vil ikke gå!
Procustes vil tvinge deg til å sende meg flere mareritt
for å stjele historiene mine.
Når det skjer,
må du bare sende meg et som er skrevet av meg.
Stol på meg.
Greit.
"Det var en gang en gutt som het Pepito." Ja, der har vi det.
"Som ble hypnotisert av Sirenen
og dro bukseløs på skolen."
Gjør det susen? Ja, selvfølgelig.
Jeg har jo sagt at det ikke er sånn skriving fungerer.
Forrædere har ingen plass i Topus Terrentus!
Kongen og dronningen er skadet. Jeg må…
Ceimut!
-Prins. -Nei!
Redd foreldrene dine. Redd Topus Terrentus.
Jeg er lei for det.
Mytelitas!
Mytelitas, hva gjør du?
Den minste bevegelse fra dere, så er det ute med kongen og dronningen!
Dette er alvor!
Stopp, Procustes! Jeg gjør som du sier.
Kommer kjæresten din til å samarbeide?
Hvordan føles det å måtte stjele historier fra et menneske?
Du er patetisk!
Send henne dette marerittet
til å bo i frem til hun har skrevet alle historiene jeg trenger.
Siste tids hendelser vil nok få fart på fantasien hennes.
Så skal jeg vurdere å slippe deg fri.
Avhengig av oppførselen din, selvfølgelig.
"Man kunne tro at dette var historien om en naiv pike
som på død og liv ville flykte fra sin egen virkelighet, men den gang ei."
Hva er dette?
"Dette er historien om en forfatter som trosset frykten
og bestemte seg for å skrive sin egen historie!"
"Marerittmakeren trodde han hadde fanget den stakkars piken i sitt verste mareritt,
men hun hadde fanget ham."
Det var ikke dette jeg skrev!
"Så avleggs og ubrukelig var han
at han ble forvandlet til sin egen gamle rønne.
Og før han ble stedt til evig hvile,
fikk han oppleve at hans verste mareritt var gått i oppfyllelse.
Han var blitt erstattet.
Hans tilværelse var meningsløs.
Han skrev seg inn i historien som det stussligste skrekkvesenet av dem alle.
Blott et glimt av fordums storhet."
Det fungerte!
Dette er ikke historien jeg skrev!
Hjelp!
Procustes endrer drømmen.
Nei!
Frankelda!
Ligg unna henne!
Det er Procustes' ordre!
Vær så snill, hun trenger hjelp. Frankelda, kom tilbake!
Hold deg unna, sa jeg!
Hva skjedde med meg?
Frankelda.
Frankelda, dette er din historie, ikke hans.
Du tror du er helt alene her
At nettene er dine
Men inne i et mareritt
Ikke prøv å skjønne alt
Blekket mitt ser på oss
Mine øyne skriver deg
I skyggene holder du til
I sidene finner jeg deg
Og så skrekkelig er det ikke
Når man leser
Trer man inn i det okkulte
Dette usynlige blekket
Som lever uten å leve
En forfatter som er…
Et skrekkvesen!
Tungen din kan ikke skade meg lenger.
Ordene dine er så kvasse.
Frankelda!
Sov nå!
Denne runden går til deg,
men jeg sitter ikke fanget her alene.
Vi må finne en utvei!
Beklager, Frankelda. Jeg sviktet igjen.
Herneval? Hva er galt med deg?
Dette er bare en drøm. Man kan ikke bli skadet.
Ikke her.
Jeg ble såret i palasset før jeg kom for å hente deg.
Hva? Nei!
Nei!
Det er min egen feil.
Det er ikke din feil. Du reddet mine foreldre.
Du er alt som betyr noe for meg. Du må finne en utvei.
Du klarer deg.
Vår historie er den første jeg skrev.
Du lot meg bli kjent med dette stedet jeg hadde drømt om å besøke.
Gjennom deg lærte jeg meg selv å kjenne. Vår historie kan ikke dø,
for historier er udødelige.
Du bor her.
Det er ingen drøm. Våkne.
Nei!
Jeg trodde det var et mareritt.
Vær så snill.
Våkne, vær så snill. Våkne, Herneval.
Du er ikke borte. Kom tilbake.
Livet har ikke forlatt deg ennå.
Lady Coyote!
Jeg visste at du ikke ville svike oss.
Nei!
Min sønn!
Vær så snill, Lady Coyote.
Er det noe du kan gjøre for dem?
Prinsen flyr alene nå.
Det er ingenting å gjøre.
Deres Majesteter,
jeg kan ikke leve med denne vanæren.
Jeg ber om at min straff
blir å bøte med mitt eget liv.
Nei, Mytelitas.
Skjønt du bærer en tung bør, kan du ikke lastes.
Du er som en sønn for oss.
Vi vet ikke hvor Ceimut sendte forræderne,
men vi må forsikre oss om at de ikke kan volde mer skade.
Finn dem og før dem til oss.
Vokt dere, mytelitaer, en storkrig mellom De syv klaner er i ferd med å bryte ut.
Jeg sverger ved prins Herneval
å ikke hvile før den siste forræderen faller!
Tekotianere!
For Skrekkens prins!
Takk, Frankelda.
Jeg vet at det ikke var dette du ønsket.
Men hele menneskeheten vil kjenne historiene dine.
Kom tilbake, da.
Jeg er
i live!
Hvor er du?
Frankelda, hvor er du?
Hei.
Hvem er du?
Hvem tror du?
Jeg kan ikke tro det! Er du…
Jeg er…
Du er sannhet!
-Og fiksjon. -Vi eksisterer!
Så lenge du forteller vår historie, vil vi eksistere!
Herneval, jeg elsker deg! Jeg elsker deg!
Jeg elsker deg også, Frankelda.
Jeg lever godt med denne formen, så sant jeg kan tilbringe evigheten med deg.
Vent, hvordan? En evighet som dette?
Det er opp til deg.
Opp til meg?
Er det opp til meg, etter alt vi har vært gjennom?
Du er forfatteren.
Forfatteren av en trist historie.
-Er det sånn du ser det? -Vel, ja!
Men tristesse kan ha ulike nyanser.
Hundre forfattere kan skrive om samme hendelse
og skape hundre ulike historier.
Skal din historie ende slik, Frankelda?
Jeg lar ikke vår historie ende slik!
Jeg blåser i hvor dyster min virkelighet er,
eller hvor lenge sjelen min har ligget i lenker,
for jeg styrer min egen skjebne!
Det er jeg som skriver min egen historie!
Skriv meg!
La oss leve én gang til!
Ja!
"Dette er historien om to riker så ulike at de faktisk kunne ligne på hverandre.
To riker som for avstumpede sjeler ikke engang fins.
To riker som kun er synlige for de som gir seg hen til skaperkraften,
og veiledes av intuisjon."
JEG ER FRANKELDA
Begge riker er ekte,
og knyttes sammen av min fjærpenn.
Min sjel er blekk.
Og så lenge jeg skriver,
vil jeg aldri slutte å leve.
Du fletter ord
Historier i spindelvev
Det er de livene du spinner
Kyss og gråt
Får nytt liv i dine eventyr
Til ditt blekk setter vi vår lit
Hva søker du?
Billig berømmelse?
Å gjøre andre til lags?
Og føle deg spesiell?
Sjelen din er blekk
Trå varsomt, skriv bare for egen del
Å, sjelen din er blekk
Trå varsomt, du kan bli fanget
På arket dør du aldri
Du blir til håp
De fortapte sjelers beskytter
Hva søker du?
Billig berømmelse?
Å gjøre andre til lags?
Og føle deg spesiell?
Sjelen din er blekk
Trå varsomt, skriv bare for egen del
Å, sjelen din er blekk
Trå varsomt, du kan bli fanget
Tekst: Nicolai Herzog