Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A teraz prichádza duo komikov Stiller a Mearová.
Vďaka.
Dámy a páni, žijeme vo veľmi nepredvídateľnej dobe.
Stať sa môže čokoľvek.
S Jerrym by sme vám radi ukázali, čo sa môže stať,
keď sa po prvýkrát stretnú poslední dvaja ľudia na svete.
- Ahoj! - Čau!
- Taký som rád, že ťa vidím! - Tiež ťa rada vidím!
To ale bolo, čo?
Hej, všetko som prehľadala a nikde nikto.
- Myslel som, že som zostal sám. - Aj ja.
- To ale máme šťastie! - Pravda.
- Toto som nečakal. - Ani ja.
Síce v horoskope som mala: „Nerob si plány.“
Videla si Sixth Avenue?
Hej, a to tam práve opravili chodník.
Asi to zostalo na nás.
Vravím, že to zostalo na nás.
Čo tým myslíš?
Ten tlak musíme znášať my.
Aby sa veci znova rozbehli.
Máš pravdu. Musíme toho veľa spraviť.
Všetko vybudovať, upratať, zasadiť zeleninu.
Hej, aj to.
Ale keďže ty si posledná žena na svete
a ja posledný muž,
máme na práci niečo dôležitejšie ako…
to.
Musíme vyrábať veci.
Vieš, malé vecičky.
- Akože umenie? - Nie, skôr som myslel…
Ľudí. Musíme vyrobiť malých ľudí.
Aké bolo vyrastať v šoubiznisovej rodine?
Akí boli vaši rodičia?
My v našej šou zbožňujeme vašich rodičov.
- Úžasní Stiller a Mearová. - Stiller a Mearová.
Rodičia tohto mladíka.
Anne a Jerry. Stiller a Mearová. Vy ste ich syn.
Váš otec je najvtipnejšia postava
- v Seinfeldovi. - Súhlasím.
Dal mu jednu do čela. A nastal krik.
Zapojíš raz aj svojich rodičov?
- Nuž… A do čoho? - Do hocičoho.
Čo ti dali rodičia ako zabávačovi?
- Ako sa máš? - Ahoj!
- Ahoj. - Robíte…
- Vedela som to! - Preto máš mikrofón.
- Bude to dokumentárny film? - Áno.
Amy a Benjy.
- Takmer… - Ahoj!
Páni.
Pozrime, kto má ockove kučery.
Áno, a jej sú prirodzené.
- Sú rodičia vtipní? - Hej.
Sú zábavní?
Toto sú Anne a Jerry. Krásna fotka.
Nacvičujú doma?
Toľko skvelých fotiek.
Skúšate si vtipy na deťoch?
Prečo vypočúvate moje deti? Chcete mi snoriť v súkromí.
Nie, len som chcel vedieť…
Chceli by ste aj vy byť v tomto biznise?
Máte hudobný talent?
Alebo robíte vtipné veci s rodičmi?
Amy?
Otvoríme to vchodom do bytu a…
- Hej. - Ale chýba tam kontext.
Premýšľam, ako by sme to celé mohli otvoriť…
Keďže byt predávame, možno ukážeme, ako preberáme veci.
Alebo…
Alebo začneme otázkou. Dáme niečo na úvod
a potom tu budeme sedieť a…
ty sa ma spýtaš: „Prečo vôbec robíme tento film?“
Že čo je…
- Ja sa ťa to spýtam? - Hej.
Dobre.
- Hej. - Hej.
Teraz sme na kamere, mám ti ju položiť?
Iste.
Bla, bla, bla…
Takže, Ben…
Ticho, prosím.
Päť, štyri, tri, dva…
Ak je to o nás,
Stillerovi a Mearovej…
Ako dvaja ľudia, ktorí majú…
Nielen, že spolu pracujú,
ale chceme ukázať, že sa popri tom
často handrkujú.
- Vypadni! Padaj! - Mám vypadnúť?
- Vypadnúť? - Áno.
Iste. Prečo mi to skôr nenapadlo? Mám vypadnúť…
Môže to ísť akýmkoľvek smerom.
Musíme zostať pri Anne a Jerrym, Jerrym a Anne.
Nie sú to celebrity.
Sú len dvaja zabávači, ktorých ľudia poznajú z telky.
Sú manželia, majú deti
a oba svety sa snažia spojiť do jedného.
Keď môj otec v roku 2020 zomrel,
mama už bola päť rokov po smrti.
Ja som mal dlhoročnú úspešnú kariéru,
ale môj osobný život nebol taký skvelý.
Strácal som rovnováhu, bol som nešťastný a akýsi odpojený…
od svojej rodiny,
od svojich detí. Bol som tak trochu stratený.
Páni, to je pekné.
Nie, nenatáčaj ma.
A začal som premýšľať o svojich rodičoch…
a strese a napätí, ktoré som medzi nimi ako dieťa videl.
Keď spolu pracovali, vládlo medzi nimi napätie.
A napriek tomu zostali spolu.
Zostaneme spolu.
- Myslím… - Teraz to viem.
Boli časy, kedy som to nevedela, ale teraz to už viem.
Chcel som nejak pochopiť, ako to dokázali.
Páni.
- Samé kazety. - Hej.
- Jerry všetko nahrával. - Páni.
Toto je realita našich životov.
Neuveriteľné.
Keby si pred svadbou vedela,
že sa budem správať tak, ako sa správam teraz,
- vydala by si sa za mňa? - S ohľadom na všetky roky?
Asi by som si ťa nevzala.
Toto je šialené. „Rozhovory Amy a Benjyho“. „Rozhovory Benjyho a Amy“.
Benjy, čo najradšej robíš s Amy?
Neverím, že všetko nahrával.
Hrám sa na šťastnú tvár.
- A čo je šťastná tvár, Benjy? - Hra.
Nahrával všetko, či už osobné…
V tom čase mi to liezlo na nervy.
Asi aj Anne.
„Robíš nahrávky, Jerry, ktoré nik nebude počúvať.
Keď zomrieš, dajú ich na jednu kopu,“ to mu hovorievala.
A mala pravdu.
STILLER A MEARA NIČ NIE JE STRATENÉ
Kde presne v New Yorku žijete?
Bývame na Riverside Drive, Mike.
- A… - Áno.
Máme tri minúty domáceho videa.
Vieš to používať, zlatko?
Musím to len prepnúť. Stlmíte svetlá?
- Alebo ukážeme… - Kašli na svetlá.
Vedel som, že musíme predať byt, v ktorom sme vyrastali,
a môj prvý inštinkt bol natočiť to.
Možno je to divné.
Ale to neustále robil aj môj otec.
Teraz študujem filmy. Učím sa, ako sa vyrábajú.
A to zahŕňa strihanie, natáčanie,
spájanie záberov. Je to…
Na stole sedí vták. Holub.
Skutočné domáce zábery.
Nenatáčame nič, čo by nebolo bežné vo vašich domovoch.
Znova ušiel. Chyť ho.
Vždy som mala pocit, že vaša rodina je iná,
lebo všetko ste mali zdokumentované.
Nechcela som žiadne zábery.
Žiadne zábery.
Otec nechcel prísť o žiaden moment.
Jerry asi chce,
aby sa nezabudlo na jeho meno. A z nejakého dôvodu si myslí,
že keď zomrieme,
Smithsonovský inštitút bude chcieť jeho memorabílie.
Keď budeme vedieť, čo si chcete nechať,
- fotky, oblečenie… - Hej.
…budeme vedieť,
čo môžete dať do zbierky Národného inštitútu komédie.
Je šialené, čo všetko si uschoval.
Formulár k členstvu do kresťanskej asociácie.
Okuliare na potápanie.
Ja len…
Ach, bože.
Dokonca si nechal aj článok o nevydarenom letnom hite.
„Kritici film považujú za znepokojujúco nevtipný.“
Au.
POTOMOK KOMIKOV
Toto je zaujímavé. Máme tu…
Od hotela Windermere v Binghamtone v New Yorku
pre pani Anne Mearovú,
Cornelia Street č. 11.
„Utorok. Moja najdrahšia Annesie,
je ťažké začať písať tento list.
Sedím na schodoch verandy a pozerám sa na Charlesov ostrov.
Je hmlisto a veľmi mi chýbaš, miláčik.
Tak, niečo som zo seba dostal.“
Stretli sme sa v roku 1953 a v septembri toho roku sme sa vzali.
Povedala som: „Nemôžeš u mňa prespávať, ak si ma nevezmeš.“
A on si ma vzal, lebo sa mu to prespávanie zrejme páčilo.
„Pre moju Mearovú. Chýbaš mi, zlatko moje. Chýbaš, chýbaš, chýbaš.
Ach, ako veľmi ťa ľúbim.“
„Zlatko, prepáč, že som nezavolal.
Viem, že si asi čakala celé hodiny.
Umieram túžbou dotknúť sa ťa, cítiť ta, moje srdiečko.“
„Anne, čítam, čo som ti zatiaľ napísal.
Zdá sa, že sa z toho nedajú pochopiť moje myšlienky.
Takže, zlatko, poviem ti, ako máš čítať začiatok tohto listu:
Po rannom telefonáte. V utorok. So smiechom.“
„Moja milá Mearová. Chýbaš mi. Majetnícky.
Moje zlatíčko. Chýbaš mi. Zvýrazni písmeno „š“.
Chýbaš mi.“ Myslí to vážne.
Je to šialené.
A úžasné. Nevedel som, že…
Presne. Páči sa mi, ako ju oslovuje.
Boli sme dvaja ľudia, ktorí chceli preraziť v divadle.
A akosi sme na seba narazili.
Nik v nás neveril.
„Jerry, ty úžasný blázon.
Nemusel si mi vysvetľovať úvod svojho listu.
Ver mi, pochopila som ho.
Ale, zlatko, som rada, že si mi ho vysvetlil,
lebo si si vycibril pódiové inštrukcie.“
„Jerry, vraj zomieraš túžbou dotknúť sa ma.
Cítiť ma.
Môj drahý muž, ja zomieram túžbou po tvojom dotyku. Chcem ťa cítiť.
Chcem, aby si ma ,prázdne miesto'.“
To je dobré.
Ukáž mi to… Pozriem sa.
Aha.
Naše manželstvo bolo rozkúskované. Nevideli sme sa.
Nevedeli sme, kto sme. Veľa peňazí sme minuli na telefóny.
„Veľmi ťa ľúbim, miláčik. Jerry.“
„Veľmi mi chýbaš. Anne.“
Páni.
Nútilo nás to vymyslieť niečo, čo budeme robiť spolu.
To je úžasné.
Jerry chcel vždy robiť komédiu.
A ja som bola povýšenecká a nechcela som.
Komédiou som pohŕdala.
V tej životnej fáze som bola veľmi oddanou študentkou herectva.
Všade som so sebou nosila knihu o živote Eleonory Duseovej,
aj knihu Herecká príprava od Stanislavského.
Aj keď bola staršia, chcela,
aby som robil niečo vážnejšie, ale ja som hral
vo filmoch ako Noc v múzeu či Vybíjaná.
Taký životopis som ešte nevidela.
Skvelé.
To nebol kompliment.
Vravievala: „Páči sa mi Polnoc nikdy nekončí či Greenberg.“
- Greenberg sa jej páčil veľmi. - To sa lepšie predávalo.
- Mal som taký pocit. - Hej.
Iróniou bolo, že tvoja mama bola výborná komička.
Hej, vedela improvizovať.
Mala prirodzený talent na živé vystúpenia.
Hej.
Otec na tom musel oveľa viac pracovať.
Chceli sme robiť komédiu.
Ja som vždy mala radšej herectvo, ale podľa neho som bola vtipná.
Vždy som mal pocit, že Anne bola…
nuž, že bola hnacou silou nášho vystúpenia.
Bola múdra. A vtipná.
Vedela byť zábavná. Ja som v tom taký dobrý nebol.
Môj otec vyrastal na varieté.
Na Eddiem Cantorovi či Jackovi Bennym.
A hoci veľmi chcel byť ten vtipný chlapík,
videl, aký prirodzený talent na to mala Anne.
Veľmi ju ako komičku obdivoval.
A akosi ju pri sebe potreboval.
- Zatiahol ju do komédie. - Hej.
A v tom čase nám napadlo,
že by sme mohli spolu niečo vytvoriť a živiť sa tým.
A tak sme začali tvoriť naše vystúpenie. Tvrdo sme pracovali.
Improvizovali sme a nahrávali sme si to.
Skúsme si to a uvidíme.
Čo chceš?
Ideme sa porozprávať s víťazkou Miss tínedžerka.
- Chcete hovoriť s Rosemary? - Áno.
Chce s tebou niekto hovoriť.
Rosemary, dám ti facku na tú tvoju premúdrelú tváričku.
- Pani. - Miss tínedžerka!
Žiarlite na svoje dieťa?
Žiarliť na svoje dieťa? Žartujete?
Prečo by som žiarlila? Je síce Miss tínedžerka,
je obľúbená, krásna,
a mladá a… prečo by som mala žiarliť?
Neplač, mami.
- Vtipkuješ, mami? - Áno.
Toto sa volá magnetofón, Amy.
Keď budeš chcieť niečo zaspievať, môžeme to nahrať na kazetu v ňom.
- Chceš spievať? - Áno.
Pozri na toto. „O tretej ráno som šla do nemocnice.
A o 19.48 sa mi narodilo dievčatko.
Dnes sa narodila Amy Belle Sawyer Stillerová.“
Páni.
Šialené. Zapísala si to v deň tvojho narodenia.
Spievaj „Hajajže mi, hajaj“.
Hajajže mi, hajaj
„Je krásna. Jerry prišiel vlakom.
Bol tu ráno o desiatej. Je veľmi šťastný.
Musel odísť o jednej, aby stihol šou o 17.30.“
Keď sa nám narodilo dieťa,
potreba uspieť sa v našom živote ešte umocnila.
Veľmi som sa bál, že rodine nezarobím dosť peňazí.
Uspieť chcel preto,
aby sa mohol kreatívne vyjadriť a zároveň, aby zabezpečil rodinu.
Bol veľmi milujúci človek.
A chcel byť milovaný.
Myslím si, že ako dieťaťu sa mu veľa lásky nedostalo.
Keď som otcovi povedal, že chcem byť hercom,
povedal: „Radšej buď kulisárom.
Prečo sa pokúšaš byť ako Eddie Cantor,
Jack Benny či George Burns? Nemáš na to právo.“
Videl som, ako sa rodičia snažia prežiť veľkú hospodársku krízu.
Otec bol najprv taxikárom, potom vodičom autobusu.
Ako sa volala tá firma?
Pamätáš si názov?
- New York City Omnibus. - Áno.
- Pracoval som pre mesto. - Hej.
Mohol som byť hercom alebo čímkoľvek, ale zahodil som to.
Chcel som byť hercom.
Tak čo si spravil? Šiel si na pódium
a vyskúšal si si to?
Myslím, že raz. Alebo dvakrát. Nepamätám si.
Hej. Mal som talent. Aj ho mám. Hej.
Prečo si nepokračoval?
Neviem. Myslel som, že na to nemám.
- Ale vystačil som si. - Áno.
Áno. Robil som všetko, čo sa dalo.
Je zbytočné sa sťažovať.
Rodičia sa príšerne hádali.
Vždy o peniazoch.
DOREEN STILLEROVÁ JERRYHO SESTRA
Vždy o peniazoch.
Často som sa preto schovávala pod posteľou.
Bála som sa, ale Jerry ma odtiaľ vytiahol.
Jerry bol ku mne veľmi dobrý.
Plnil nám trom úlohu otca.
Jerry neustále ochraňoval mňa a Arnolda.
Bol ochranca.
- Áno. Vždy. - Hej.
- Jerry chcel z kruhu von. - Hej.
Vtedy sa to dalo jedine pripojením sa k armáde.
Otcova bunda z armády.
Ktorá?
A keď sa odtiaľ vrátil, šiel na univerzitu Syracuse.
Začal sa angažovať do herectva.
Herci-komici, ktorých ako dieťa miloval,
boli preňho a jeho súrodencov únikom.
Preto v divadle našiel svoj domov.
Pred smrťou svojej matky ju vzal na muzikál The Golden Apple,
v ktorom na Broadwayi účinkoval.
Nič mu na to nepovedala.
Ale raz mu po školskej hre
povedala: „Bol si naprd.“
Hrozné.
„Anne som povedal:
,Ak sa ma niekto spýta, či ma rodičia niekedy podporili,'
poviem: ,Nemali čo podporovať.
Pravdou je, že môj otec ma nikdy slovne nepodporil.
Všetko som dokázal sám.'“
To je pravda.
„Povedala: ,Možno sa báli.
Nechceli ťa vidieť raneného.'
Vtedy som si uvedomil, že Anne má pravdu.
Nechceli ma vidieť smutného. Poníženého.“
Mama… Zabavila si sa dnes? Teda…
Zabavila si sa? Zaba…
Joel, či som sa zabavila? Som ohromená.
Teda, už je to tak dávno. Keď si mi včera zavolal,
vravím si: „Kto je Joel?“
Začínali sme na vidieku, v malých kaviarňach
a podobných miestach.
Vieš si predstaviť,
ako som sa cítila, keď si ma z ničoho nič vzal na večeru a šou.
- Hej. - Pomyslela som si…
Svoje číslo si vymysleli doma v obývačke
asi 20 blokov od Broadwaya,
na ktorého doskách
ho potom predvádzali zvyšku sveta.
Mestský referent tam prišiel a videl nás.
Páčili sme sa mu, tak nás najal na vystúpenie.
K Edovi Sullivanovi.
Nad divadlom si predstavujem nápis:
„Divadlo Eda Sullivana. Stiller a Mearová, Rolling Stones.“
Naživo z New Yorku sa hlási Ed Sullivan.
Mám z toho hrču v krku.
Keď bol čas na šou Eda Sullivana,
pozerali ju celé generácie starých rodičov,
rodičov a detí.
Šou Eda Sullivana pozeralo
každý týždeň asi 20 či 30 miliónov divákov.
Ste v pohode? Je to prirodzené?
Je to dobré? Takto sme to naplánovali?
- Ahoj. Rád ťa vidím. - Ako sa máš?
Bolo to naživo z New Yorku,
pred šou Saturday Night.
Najprv sa spýtali: „Chceš ísť do divadla Eda Sullivana?“
Hovorím: „Je desivé tam byť?“
Dámy a páni, The Supremes!
Áno, správne, Elvis Presley!
The Beatles!
Bol to vrchol šoubiznisu.
Áno.
Mama hovorievala, aká bola nervózna,
keď vychádzala zo šatne.
O ceste k výťahu
smerom na pódium a o tom, ako chcela zvracať.
Všetkým bolo na zvracanie.
Keby sme boli múdrejší, dali by sme si drogy.
Je to veľký tlak.
Zaujíma ma, či na to vôbec myslíš. Lebo…
Vždy si poviem: „Na vtip máš iba jednu šancu, tak to neposer.“
- Jasné. - A potom
si dám dve silné facky.
To vážne?
- Takto. Pripravený? - Hej.
- Aha, tak? - Áno.
Jasné.
Bola to ich šanca.
Ak budú dobrí, pozvú ich aj ďalší týždeň.
Vďaka.
Duo, ktoré spoznáte, je úplne nové.
Majú nový prístup ku komédii.
Je režisér a producent druhej série Oddelenia.
Privítajte u nás…
Jerry Stiller je mladý muž
a Anne Mearová mladá dáma. Vrúcne ich privítajme.
Jerry Stiller a…
Sme svedkami
jedného z najzaujímavejších príbehov sveta.
Tento muž bol na 24 hodín zaživa pochovaný
v brušnej dutine vráskavca obrovského.
Ako sa voláte?
Jonáš.
Aká zvláštna irónia, že muž sediaci pred nami,
má to isté meno ako ten, ktorého v minulosti postihol rovnaký osud.
Hovorte, pán Jonáš.
Stalo sa to aj niekomu inému?
Už veľmi dávno, pane.
To je ale miesto táto Kalifornia!
Bolo to už dávno, pane.
Ak sa to stalo predtým, stane sa to znova.
- Asi nerozumiete, pane. - Mali by to ohradiť.
- Iste. - Takéto miesta treba ohradzovať!
Šou Eda Sullivana začali robiť v roku 1963.
A potom ich tam opätovne pozýval.
Ja som bol bábo. Presťahovali sme sa do bytu na Riverside Drive.
Zaplatili zaň asi 11-tisíc dolárov.
Šou Eda Sullivana nám visela nad hlavami.
Museli sme vymyslieť šesť minút, ktoré mali byť vtipné.
- A písali ste si to sami? - Áno.
Zrazu mali istú prácu.
Ale na druhej strane čelili nátlaku neustálej tvorby.
Lebo vždy, keď bola ponuka na šou Eda Sullivana na stole,
mali sme dva týždne na prípravu nového materiálu.
- Svet sa zbláznil! - Pani Klausová…
Mešuge.
Pani Klausová, som rád,
- že to hovoríte. - To je nové eskimácke slovo.
To je výborné.
To je bomba.
Došli nám nápady, viete?
Už sme boli nízky chlapík s vysokým dievčaťom, šéf a jeho žena.
Anne bola pani Santa Klausová…
- Ten škriatok bol ale nepríjemný. - Chápem.
- Bol trocha mešuge. - Ako, pani Klausová?
To je eskimácke slovo, čo som sa tu naučila.
Chápem.
Toto boli ich slávne skeče.
- Ako Randenie cez počítač. - Áno. Vau.
Bolo to prvýkrát, čo nám napadlo hrať seba samých z nášho
etnického pozadia.
Jeden skeč bol o randení cez počítač,
čo bola pre všetkých novinka.
Šlo o stretnutie židovského chlapca a írskej katolíčky.
Bol to Jerryho nápad.
Tak sme doma vytvorili Hersheyho Horowitza a Mary Elizabeth Doyleovú.
Náš úžasný pár
vytvoril niečo, čo vám teraz predvedú.
Podľa mňa sa to do histórie zapíše ako klasika.
Prichádzajú Stiller a Mearová.
- Ako sa máš? - Ako sa máš?
Som Hershey Horowitz.
Ja som Mary Elizabeth Doyleová.
Doyleová?
Horowitz?
Horowitz.
H-O-R-O-W-I-T-Z.
- Aha. - Hershey.
Ľudia, ktorí nás videli to nacvičovať, vraveli:
„Nikdy sa to neujme, lebo to nesúvisí s našou krajinou.“
A nikto predtým také niečo nespravil.
Máš bratov a sestry?
- Troch bratov. - Aha.
Volajú sa Bach, Buzi a Saul.
- Bach? - Bach.
- Ba-ch. - Nie. Bach.
Bach. Prepáč.
Ten skeč ľudí zaujal.
Určite zaujal Eda Sullivana, lebo on bol Ír
a jeho manželka Sylvia bola židovka.
Keď sme ten skeč dokončili, stál tam
a jeho krásne modré oči plakali.
Nevedel prekonať…
Tento skeč bol pre nich ikonický.
Dosiahli sme…
Vrchol?
Áno, to sedí.
Vďaka Šou Eda Sullivana
pre nás bolo ľahšie účinkovať vo večerných kluboch
a zarobiť si slušné peniaze.
Je to ich vlastný komediálny štýl. Jerry Stiller a Anne Mearová.
Tu ich máme.
Chceli nás v Clevelande, Detroite,
Millwaukee, Chicagu.
Komédia Anne Mearovej a Jerryho Stillera.
To je to najvtipnejšie,
čo som za veľmi dlhý čas videl.
Sú naozaj manželia. On je žid a ona Írka.
Sú skutoční.
Ďakujeme pekne, dámy a páni.
Rada by som vám predstavila dve veľmi slávne hviezdy,
ktoré všetci milujete…
Stiller a Mearová.
Ďakujeme. Je milé, že ste všetci prišli.
Musím povedať, že keď sa pozriem na Annie,
nevidím len svoju partnerku komičku,
ale aj matku našich dvoch detí.
Si otec len jedného z nich.
Začali veľa pracovať.
Ľudia ich poznali. Boli slávni.
A Jerry to miloval.
Miloval, keď ho ľudia spoznávali,
rád dával autogramy
rád prijímal uznanie.
Jerry, čo ťa škrie viac?
Ak niekto kritizuje tvoje vystúpenie, o ktorom si si myslel,
že je dobré, alebo ak sa rozplýva nad takým,
- s ktorým nie si spokojný? - Keď ma niekto kritizuje…
Správne. Všetci to uhádli.
Úspech bol preňho veľmi dôležitý.
Mojej mame záležalo na práci, ale tá ju nedefinovala.
Chcete to vedieť, keď zídete z pódia?
- Som len zvedavý. - Ani nie, eh…
Nevyhľadávam to.
On sa do toho celý vložil.
Niekedy to mamu privádzalo do šialenstva.
Rád sa stretával s fanúšikmi, že?
Keď sa rozprávali a niekto zakričal:
„Jerry, milujem vás!“
Mama povedala: „Rozprávame sa.“
A otec: „Povedzte mi o svojich deťoch.“
Jasné.
Raz sme šli po ulici
a ja som mu hovoril o tom,
ako sa nám podľa mňa ako deťom dostatočne nevenoval.
A uprostred toho k nám niekto prišiel
a hovorí: „Jerry, milujem vašu prácu.“
A on sa s ním začal rozprávať.
To je sranda, lebo len pred pár týždňami
sme všetci boli v reštaurácii a ja som stresoval kvôli výške
a potom tam prišli nejakí ľudia a chceli sa s tebou fotiť.
Hrozne ma to frustrovalo,
že sa celý svet musí zastaviť pre túto fotku.
- Chápeš ma? - Asi mám v sebe viac z otca
- ako z mamy. - Áno. Presne.
- Môžem láskavosť? - Hej.
- Môžem popriať dobrú noc deťom? - Iste.
Dobrú noc, Amy a Benjy.
Keď mama s otcom šli do LA
robiť nejakú šou alebo tolkšou,
v prvom rade nám chýbali.
Ale bola to pre nás aj zabáva.
- Lebo sme boli dlho hore… - Hej.
…a mali sme svoje tajné klopkanie na stenu.
Hej.
Poď.
Bonne nuit.
Bonne nuit, finalement.
- Bu-bu-bu! - B-b-b-b…
A ja som potom spravila „bum“!
- Mali sme vlastný svet. - Hej.
Naša budova bola ako samostatný ekosystém, lebo bola veľká.
Veľa sme chodili hore, dole,
do bytov susedov,
hore a dole výťahmi, hore a dole schodmi.
Boli to 70. roky,
nebola to štvrť pre bohatých, a nebola ani veľmi bezpečná.
Bolo to o komunite.
Mali sme tam kamarátov.
Adam Max. Jeho otec bol Peter Max, ten umelec.
Keď sme šli k nim,
Peter mal v byte samých zaujímavých ľudí.
Napríklad Swamiho Satchidanandu
a všetkých hipsterských, super ľudí 70. rokov.
V budove bolo veľa kreatívnej energie a…
Začal som si do rúk brať kameru ako môj otec.
Robil som vlastné filmy.
Dobrý večer. Tu „Hodinka s Benjaminom Stillerom“.
Prestávka.
Otec mi kúpil kameru Super 8
aj výbavu na strihanie.
Kamera sa pre mňa stala bezpečným prístavom.
Keď boli preč alebo keď sa hádali…
…alebo sa nám až tak nevenovali, lebo veľa pracovali,
bolo to niečo, po čom som siahol.
Je ťažké si predstaviť, že tento byt už nebude existovať.
Nech sa rozhodneš, že si necháš to či ono,
realitní agenti aj tak povedia,
že byt vypracú a upravia.
Mne to teraz pripadá nereálne.
- Hej. Aj mne. - Naozaj.
Reálne to celé začne byť…
- Presne. - …ak tu toto miesto už nebude.
Ocko mi nahrá hlas…
- Ideme robiť skeč, áno? - Počúvaj.
Zatiaľ si choď vyfarbovať.
Len málo ľudí má také šťastie,
že spolu zrealizujú svoj detský sen.
Úprimne si myslím, že máme veľké šťastie,
že sme našli lásku a šťastie v práci, ktorú robíme.
A máme z toho veľkú radosť.
Mali sme biele skladacie dvere.
Musela som byť všetko.
Manželka, milenka, zlatíčko, kamarátka, kuchárka. Povedal si: „Tak navarím ja.“
Keď boli tie dvere zatvorené, pracovali.
Než som ťa stretla, som bola herečka. A dobrá.
Vtedy sme ich nesmeli rušiť.
A ty na to:
„Za 50 dolárov na týždeň.“
Za toľko to môže robiť každý.
Niekedy sme počuli smiech, inokedy zvýšené hlasy.
- Ja budem variť, áno? - Dobre.
Ale kto potom poupratuje? Ja. Ty necháš neporiadok.
Nikdy sme nevedeli, či to je naozaj alebo len niečo nacvičujú.
Je tá najvtipnejšia žena na svete, či už na pódiu alebo mimo.
Keď robí niečo vtipné, ja som…
vykorisťovateľ, oportunista.
Vezmem si ceruzku a začnem si to zapisovať. A keď to spravím…
Vraví: „Použijeme to v šou.“ A ja ho chcem zabiť.
Kde končí šou a kde začína manželstvo?
Nenávidím ťa.
Ty ma nenávidíš? Ja nenávidím teba.
Takú nenávisť, akú k tebe cítim, nepoznáš.
Moja nenávisť k tebe je…
…hrozne pálivá nenávisť.
Ja ťa nenávidím s pálivými kusmi nenávisti.
Máme skeč s názvom „Nenávisť“.
Pálivosť tvojej nenávisti…
Ja Anne poviem, že ju nenávidím a ona mne, že nenávidí mňa.
Raz za nami prišla naša šesťročná Amy
a počula nás to hovoriť. Na moment sme sa na ňu pozreli
a nevedeli sme, čo povedať.
Tak sme povedali: „Mami-oci skúšajú.“
A Amy sa na nás pozrela a začala sa usmievať.
Asi o dva týždne na to sme sa naozaj hádali.
Prišla Amy a povedala…
„Mami-oci skúšajú?“ „Nie, mami-oci hádajú.“
- „Utekaj!“ - Niekedy je to náročné.
- Nenávidela som ťa pred zoznámením. - Ja teba pred tvojím narodením.
Na to často myslím,
že sa to stalo frázou ako:
„Áno, smejú sa. To je vtip.“
Ale aký bol ich skutočný príbeh?
Nevieme, Ben.
Preto sme takí pošahaní. Preto…
Preto robíme tento film?
Prídeme na to vďaka týmto veciam.
Anne a Jerry žijú vo veľkom byte na West Side
so svojou dcérou Amy a synom Benjym.
Veľa zo svojho komediálneho materiálu si píšu doma.
Toto je očividne manželstvo, v ktorom komunikácia nie je problém.
- Ja… - Ani si nezdvihne spodky
zo zeme. Ležia tam.
Takto rozprávaš
pred ľuďmi tu v New York City?
Vychovali ťa tak, že…
Ak si umelec, spodky ťa netrápia.
- Netrápia ťa takéto veci… - A ja som čo? Nie som umelkyňa?
Dôležité však je, že Anne a Jerry
dali na prvé miesto rodinu a šoubiznis až na druhé.
Je rok 1976 a ja natáčam svojho syna Benjyho, ako ide z kopca.
Šialenou rýchlosťou asi 5 km/h.
Máš plány dostať sa do divadla alebo…
Čo je toto za vecičku?
Som Ben Stiller a komentujem celú túto šou.
Čo sa stalo s tou milou dievčinou Alicou
z Krajiny zázrakov?
Je veľmi skoro, 6.30 ráno,
idem ešte spať. Pá.
Vyrastali sme v spoločnosti unikátnych divadelníkov.
Hej.
Vždy robili divné improvizácie.
ABC Sports prináša rozhovor s vynikajúcim talianskym skokanom do vody.
Vyhrám, lebo mám svoje šťastné tričko.
- Ukážte nám, ako skáčete. - Žartujete?
- Reklama! Rýchlo. - Strih!
Ako deťom nám hral šialené scénky.
Aj ty to robíš.
- Mne sa to páči. - Aj mne. To sme my.
Nuž, tak ja už pôjdem.
Ó, ľúbime vás, pán Apple.
Ešte jedna vec. Volám sa pán Anaragreenapopo.
Oci, spravíš to znova a hlasnejšie?
Anaragreenapopo.
Benjy, tvoja mama hovorí,
že by chcela, aby si bol veľký producent
a potom by si jej aj ockovi dal hrať hlavné postavy.
Najal by si ich?
- Nie. - Nie? Benjy.
- Čo to má byť? - Čo to?
Páni, ako rýchlo na nás zabudol!
Najal by som niekoho iného.
- Prečo? - Prečo?
Bolo by ťažké s vami pracovať.
Benjy, obsadil by si do svojho filmu svojich rodičov?
Nuž, nie.
- Prečo nie? - Neobsadil by som ich.
Bolo by ťažké s nimi spolupracovať.
Obsadil by som niekoho iného.
Tak som neznel.
Do filmu, ktorý chcem spraviť, by sa nehodili.
To teda nie…
Nechceš pracovať pre štátnu správu?
Ale prečo? O čom je ten film?
Bol by dobrodružný alebo o vražde. Ale nikdy by som nerobil komédiu.
Komédiu nemám rád. Veru nie.
Au!
Som Ben, som Ben Toto je moja šou, jou
„Nová nedeľná šou stanice Fox, Šou Bena Stillera,
ktorá má premiéru zajtra o 19.30, je…
chabá zbierka filmových skečov s hercom,
ktorý očividne nie je pripravený na hlavný vysielací čas.
„Aj vy si môžete urobiť vlastnú šou ako Ben Stiller,
ak pochádzate zo šoubizovej rodiny.
Jeho rodičia sú obľúbení komici Anne Mearová a Jerry Stiller.“
„Potomok komikov.“
Keď som si chcel rozbehnúť vlastnú kariéru,
veľa z nej súviselo s mojimi rodičmi.
Uvrhli na mňa veľký tieň.
Ako zabávači, herci, komici. A zároveň ako ľudia.
Dlhý čas som si myslel, že ich musím dobehnúť.
Istou časťou som sa chcel
- od nich vzdialiť. - Hej.
Á, pán Munster!
Smejem sa, lebo ako to hovoríš,
si sám odporuješ,
keďže jeden z nich alebo obaja vždy boli v tvojich filmoch.
Lebo som nebol blbý. Boli vtipní.
Dokonca aj na mojej nahrávke na konkurz do SNL…
Pozri, mami, potrebujem láskavosť.
Mám tu spisovateľa, ktorému došla reč.
Potrebujem veľa materiálu.
- Hovoríš veľmi rýchlo. - Ešte raz.
- Čo je to? - Staré veci.
- S ockom sme to vyrobili… - Z čias Stillera a Mearovej?
- Hej, zo Sullivanovej šou. - Dobré.
- Nie, nie je. - Tak moment.
Má to už 30 rokov. Je to od veci.
Úplne som ich využíval.
Dnes vám ukážem svoj deň.
V jednom zo skečov
sme spolu šli na rodinnú terapiu.
Som zo šoubiznisovej rodiny…
Fakt sme chodili na terapiu.
Toto je môj život.
Pohovorme si o tom,
ako sa moja rodina cíti ohrozená mojím úspechom.
Jerry, prosím.
Myslím, že je to očividné.
Neviete spracovať fakt, že som úspešnejší ako vy.
O čom to hovorí?
Neznášam, ako to Ben vždy otočí na seba.
- Robí to zakaždým. - Dobre.
- Toto je moja sestra Amy. - Nie! Vážne. Prídeš sem
a chováš sa ako najväčšie decko.
Využívaš nás ako materiál pre svoju malú šou. Nechutné.
- Malú šou? - Áno, malú šou, Benjy.
Prečo ostatným nepovieš,
ako si sa pomočil pri svojej priateľke?
- Sklapni, Amy! - Je to pravda!
- Prestaňte! - Sklapni! Nenávidím ťa!
Bolo to vtipné, lebo vtedy nik netušil, kto som.
Strč sa aj so svojím malým psom!
Pozor! Má vajíčko!
Hranice v našej rodine boli vždy rozmazané.
Keď sme vyrastali, oni pri nás pracovali
a improvizovali.
A preto sme ako deti robili to isté.
Rozbijem ti ústa!
- Žena sa zdá byť… - Hovorí k tebe mamička, zlatko.
Fungovalo im to tak dobre, že sa to stalo
ich identitou a živobytím.
Ja som bola vtipná len náhodou. Do komédie ma dostal Jerry.
Je oveľa ľahšie byť vtipný náhodou, ako byť vtipný…
- A ja som… - …dvakrát za večer na šou.
On to z nej vždy doloval a ťahal,
lebo ju veľmi obdivoval.
Ale to na ňu aj vyvíjalo nátlak.
Myslíš, že toto všetko bude úspešné.
No keď to povieš ty, nie je to vtipné.
- Ak ja, tak to vtipné je. - Hej.
Po všetkých tých dôležitých vystúpeniach
sa chcela trochu uvoľniť…
a tak šla do reštaurácie Patsy's a dala si vodku.
Bolo to ťažké.
Toto leto som bola trochu nabrúsená.
Boli sme v karavane a Benjy sa pýta: „Čo je to?“
A Amy prišla k Benjymu a vraví mu: „Nechaj mamu tak.
Nevidíš, že je pod veľkým stresom?“
Stalo sa toto. Kričala na nich
a oni sa na mňa pozreli zvláštnym pohľadom.
„Čo tým myslí?“
Hovorím: „Viete, zajtra večer má šou.
Je z nej trošku nervózna. Nevšímajte si ju.“
Prečo šepkáš? Čo si špión?
Čo to je? Hovor normálne.
- Pozdrav, Ben. - Ahoj!
Neviem, čo robíš. Šalieš.
Toto dieťa…
sme si prenajali na túto udalosť.
- Ahoj! - Ako sa voláš?
- Hovorím, že Benjy. - Ako sa voláš?
- Aj ju sme si prenajali. - Amy.
Božemôj!
Amy čaká na rodiča…
Mali sme…
Nemali sme pestré detstvo?
Hej. Keď vidím mamu… Zdá sa mi, že…
Áno, určite bolo pestré.
Ale tiež vidím, že mama mala určite vypité.
Myslíš, že je opitá? To si nemyslím.
Žartuješ?
A viem, že to je dôvod, prečo na ňu tak reagujem.
- Vidím… - Hm.
„Prečo sa správaš tak šialene?“
Neviem, či bola opitá.
Možno len vtipkovali. A okrem toho, ani otec nebol úplne normálny.
Vidím, že je šťastný. Určite boli…
- Čo ťa trápi? - Neviem, či bol aj on…
- Prenajali sme si ju. - Amy.
Odišla si odtiaľ. Neviem, koľko drinkov si vypila.
Strácam sa.
Neviem, čo povedať. Neviem, čo robiť.
Je to tak. Spravila si to.
Prešvihla si to.
Áno, príliš som toho vypila. Pijem.
Nie je to koniec sveta.
Ak si pri Jerrym dáte druhý drink, povie: „Prestaň s tým.
Zabúdaš, kto si.“
Naozaj po druhom drinku zabúda?
Vraví: „Nerob to. Všetko, čo robíš, ovplyvňuje aj mňa.“
Keď sa to stane, Anne zvyčajne zaspí na kabátoch.
Áno. Nájdem si miestnosť, kde sú kabáty.
A slintám na niekoho norkový kabát.
- Je to nevinné. - Nie môj. Ja norkový kabát nemám.
- Ja nie. - Dnes sme…
Keď pila, môj otec nikdy nevedel, čo s tým robiť.
Myslíš, že sa bál s ňou o tom hovoriť?
Myslím, že ju veľmi miloval
- a bol jej oddaný. - Áno.
A to, že spolu pracovali,
- bolo dôležité… - Áno.
…preto musel prísť na to, ako sa s tým vysporiadať osamote.
Ale myslím, že som mu zazlieval, že to nepriznal pred nami.
Miloval nás viac než čokoľvek, ale myslím, že sám nevedel,
- ako to vyriešiť. - Hej.
Veľmi som sa naňho nahneval, že tam pre nás nebol.
Ale ani ja sám som tomu nerozumel.
- Hej. - Nejaký čas.
Neviním ťa.
Musím prevziať plnú zodpovednosť za to,
ako odpovedám a reagujem.
- Veľmi ma to mrzí. - Dobre.
- Spravila som ti kávu. - Vďaka, dám si.
Stojí za mnou Amy Stillerová.
Je v Írsku prvýkrát.
Môžeš niečo povedať.
Sme v Írsku a sme na našej prvej dovolenke.
Vždy, keď sme na dovolenke, nie sme na dovolenke,
lebo vždy, keď niekde sme, pracujete.
Čo to hovoríš?
Pracujeme…
Je to nefér dovolenka,
lebo keď niekam ideme,
moji rodičia tam idú
len preto, že tam majú prácu.
Švihne ma od pocitu viny.
Som tá najhoršia manželka a matka.
Teraz sa zhadzujem,
lebo dúfam, že po tom, čo to vyslovím, sa budem cítiť lepšie.
Pred všetkými?
Aby vám deti povedali: „Nie si, mami.“
Áno. Lebo nie som dosť doma.
Bolo by fajn, keby som to vedela prehrýzť, ale cítim sa nanič.
Myslím, že tvoja mama si vždy priznala vlastné chyby.
Áno, v tom bola veľmi otvorená.
Veľmi otvorená.
Veľmi rada hovorila o veciach, ktoré neurobila.
Ako rodič, matka
a ako to pokašľala. Vravela: „Pracovali sme a toto sme premeškali.“
Keď som bola čerstvá mama,
v tých momentoch,
keď bolo všetko šialené a búrlivé, mi tvoja mama povedala,
ako to dobre zvládam.
Chcela, aby som sa cítila dobre.
A tiež tým priznávala, že ona to robiť nemohla.
„A keď jeho srdce nebolo také stisnuté…“
Myslím, že mnohé bolo preto,
že to na ňu ako mamu bolo priveľa,
lebo nebola pripravená byť mamou.
Áno.
Je traumatizujúce
prísť o mamu v mladom veku.
A potom, keď mala Amy a mňa, ju to zvalcovalo,
a do toho prišiel tlak robiť šou Eda Sullivana.
Bolo to náročné.
A čo vaša rodina? Boli ste najmladšie dieťa?
Ja som asi ako vy. Ste jedináčik?
Nie. Len sa tak správam.
Viete, čo to znamená? Že som asi trocha rozmaznaný.
Ja som najlepšia a zároveň najhoršia. Bola som jedináčik.
Jedináčik… Mali ste bližšie k mame alebo otcovi?
Myslím… Moja mama zomrela, keď som bola malá.
Bola som otcovo dievčatko.
Bola som írska princezná z Long Islandu.
Moja mama milovala filmy.
Ja som ich milovala kvôli nej.
Chcela som byť herečka. Na striebornom plátne.
MAMIČKE
Toto napísala svojej mame.
„Mojej mame. V písaní básní nie som odborník.
Ale poviem ti jedno, lepší ako ty nie je nik.
- S láskou Anne.“ - To vyzerá ako moje písmo.
Páni.
„Malý darček ku dňu matiek. S láskou Anne.“
Božemôj.
Vyrastala som len s otcom a…
Mohla som si ho omotať okolo prsta,
lebo od smrti matky bol rozrušený a nervózny.
Tie dni som nenávidela.
„Je 15. október 1940
a ja sedím pri bungalove, ktorý sme si prenajali
ďaleko od nášho domu na Baker Hill Road.
Moja mama bola stále nešťastná.
Veľa ľudí sa zhromaždilo pred domom
a pri chodníku zastavila sanitka.
Otec bol vnútri so záchranármi, ktorí sa snažili mamu oživiť,
lebo si zapla plyn a vdýchla večnosť.“
Povedala mi o maminej samovražde.
Šokovalo ma to.
Jej mama očividne trpela depresiami,
no oni si mysleli, že je len smutná.
- Nenazvali to depresiou. - Hej, len smútkom.
- Bola smutná. - Hej.
JOHN GUARE DRAMATIK
Geniálna komička sa v Anne zrodila preto,
že chcela rozveseliť May.
Myslím, že jej mama May vždy stála za divákmi.
A ona sa snaží mamu udržať pri živote.
Anne aj Jerry, obaja prišli z veľmi tmavých miest.
V živote chceli siahnuť na svetlo.
Milujem pracovať s Anne.
A cítim pri nej to, čo necítim s nikým iným.
Neviem vysvetliť, prečo to tak je.
Možno je to akási hrozná potreba,
ktorú k nej cítim. A je veľmi silná.
Keď som ich ako malý videl spolu pracovať,
vedel som, že ich pokope drží práca.
Ale vládlo medzi nimi napätie,
lebo obaja chceli niečo iné.
Ale napriek tomu ich spájala práca.
- Čo robíme, keď sa hádame? - Veľa plačeme, bijeme sa.
To, čo všetci.
S Anne máme spôsob, ako riešime manželské hádky…
Najhoršie, čo sa môže stať,
je byť ľahostajný. Neprítomný…
Nikdy som k tebe nebola ľahostajná. Vždy mi na tebe záležalo.
Nie som ľahostajná. Vieš…
- Ako si sa cítil? - Nebola si…
Mal som pocit, že ak si chcela niečo povedať…
Spoj sa so svojimi pocitmi.
Nuž… Realitou je, že ak si niekoho vezmeš…
Chce počuť o tvojich pocitoch.
Dynamika celého ich gagu bola:
„Jerry, sklapni. To nie je zaujímavé.“
Neviem, čo to znamená, Jerry.
Ja môžem povedať: „Sklapni.“
Nikdy si tak dlho nerozprával bez toho,
aby som ťa prerušila.
Prečo som ti to dovolila?
Keď hovoríš o prispievaní do vzťahu, zahŕňa to nás oboch.
Nechcem, aby si ľudia mysleli,
že odmietam tvoje nápady.
Tak hovor, Jerry, ak chceš.
Tak fungovali aj v živote.
Vychádzalo im to predsa na pódiu.
Každá žena v hľadisku to chápe.
Ak ste spolu 24 hodín denne, hovorím vám, Lily, môže vám prepnúť.
- V prvom rade, on všetko… - Vídam ho veľmi zriedka.
- Raz či dvakrát cez víkend. - Takže…
Pohovoríme si.
Niekedy premýšľam,
aký dosah to muselo mať na ich vzťah.
Derek, je všetko oukej? Zháňam ťa už týždeň.
Týždeň?
V našom vzťahu si to zrejme cítila odo mňa.
Keď sme sa dali dokopy a začali sme spolu pracovať,
na začiatku
som mal akúsi prirodzenú averziu…
- Áno. - Mala si ten pocit?
Mala som pocit, že je za tým minulosť.
Mnohé z toho bola tvoja skúsenosť
spojená s tým, čo to pre vzťah znamenalo,
a aká záťaž to bola,
keď s niekým nonstop ješ, spíš a dýchaš.
Svet sa netočí okolo teba…
Dobre.
Tiež som mala pocit, že si sa bál,
ako by to vyzeralo pre vonkajší svet.
- Bola to nálož. - Hej.
Ja som sa nechcel stať svojimi rodičmi.
Toto bola otcova izba.
Mamina izba je vedľa.
Neviem, kedy sa dostali do bodu,
že mali oddelené spálne.
Boli hneď vedľa seba. Tak to asi chceli.
Boli manželia 62 rokov.
Aký bol ich vzťah?
Akú mali medzi sebou dohodu, že dokázali
spolu tak dlho fungovať?
Neberiem to z pohľadu ich blízkosti.
Myslím, že si boli veľmi blízki.
Ale zároveň boli veľmi veľmi rozdielni.
Moja Margaret Mary má 15 rokov.
Nie je žiaden Einstein.
Nerozozná vodovod od vajíčkovodu.
Chápem, pani…
Bude mať problém, ak sa pokúsi pustiť si vodu.
Pani Mulcahyová…
Máte pocit…
Keď sledujem ich vystúpenie, vidím, že otec tvrdo maká.
Neustále to cvičil a nechcel nič pokaziť.
A mame to išlo ako po masle.
Mama hovorila:
„Ocko bol hore do piatej rána a memoroval svoje repliky.“
To je perfekcionizmus, ktorý sme po ňom obaja zdedili.
Z časti je to dobré…
Ale inak…
- Z časti je to dobré. - Ale inak…
si pre to nemôžeš veci poriadne užiť.
To je úplná pravda.
Jerry to bral veľmi vážne. Cvičil ráno, na obed aj večer.
Dobré. Mám to.
Dobre, Jerry.
Trápil sa každým slovom a každou vetou.
Hej.
Musím to robiť po svojom. Musím sa pripraviť.
A ty sa nechceš pripravovať.
Ako sa opovažuješ!
Zlatko. To nehovor. Ty sa…
Ako sa opovažuješ tvrdiť, že sa nepripravujem? Pripravujem sa!
Príprava je niečo iné pre teba ako pre mňa.
Súhlasím.
- Jerry, chcem ti niečo povedať. - Čo, Anne?
- Sme pod veľkým tlakom. - Viem.
Vieš, pod aký tlak ma dostávaš?
Je zázrak, že to dávam aspoň tak dobre, ako to dávam.
Mal pracovnú morálku a preto…
Tak sa dostal tam, kde bol,
no nebol schopný to pustiť.
Ja nemôžem byť pod takým tlakom, pod aký sa dostávaš ty sám.
Áno. To je môj tlak.
Áno, ale preniká
do celej atmosféry, ktorá sa potom dá krájať nožom.
Nemôžem ti vysvetliť či poprieť,
ani zdôvodniť, čím prechádzam…
Kým sa skončí večer,
poviem si: „Chvalabohu, že už je po tom.“
- Áno. - „Prežila som to preňho.“
Prežila si to aj pre seba?
Mám to v paži.
Robíš veľa divných vecí, zlatko.
To áno.
To teda.
- Ale aj ty robíš divné veci. - Netreba byť príliš osobní.
Prečo by som chcel škrob v golieri, keď sa tam píše „neškrobiť“?
Aby ti držala brada.
- Máš slabú bradu. - Slabú bradu, čo?
Ako tvoja mama.
Kde by bola mama bez otca, nie?
Ja sa skôr pýtam: „Kde by bol otec bez mamy?“
Neviem, či by otec mal kariéru v komédii nebyť mamy.
Bol jej taký oddaný, že potreboval…
aby to medzi nimi klapalo. Myslím, že ju veľmi ľúbil.
Nebol ochotný riskovať, že o ňu príde
alebo že by tam nebola pre nich a pre ich gag.
Bola to dobrá šou?
- Tušíš vôbec, prečo… - Lebo si tam bola ty.
Ja tú prácu poznám a viem, ako na teba ľudia reagujú
a aké skvelé sú za týchto podmienok tvoje vystúpenia,
nech sa deje čokoľvek. Vždy si tam.
Všetko to viem.
Som si toho vedomý.
A potom, keď veci idú celkom obstojne…
tvoja úľava ja trápna.
Akoby si si pomyslel: „Bože, šlo to skvele. Bolo to…“ Chápeš?
Ako to prijali? Ako si o tebe všetci myslia, že si dobrák.
Chcem, aby si ľudia mysleli, že som dobrák.
- Zanáša ti to myseľ. - Nie, nezanáša, Anne.
Nie, Anne. Ľudia k nám s láskou vzhliadajú.
- Nik nepríde, aby… - Jedna vec.
Aká?
Kým obaja opustíme túto planétu,
dúfam, že zažiješ svoje autentické ja bez toho,
aby si sa bál, ako ťa berú iní.
Neprináša to radosť.
Žiadnu.
Vždy som premýšľal nad tým,
ako sa moja mama zblížila s Christine.
Keď som priveľa pracoval,
počul som v hlave mamin hlas.
Mama mi hovorila:
„Musíš tam byť pre svoju rodinu.“
Nuž, 3,7 kila. Bolo to o týždeň skôr.
Bolo obdobie,
kedy bola práca prioritou.
Ako sa o tom teraz rozprávame, vidím tam paralelu s tvojím otcom.
Aj keď si spravil niečo fakt dobré,
aj tak si videl tú jednu vec, ktorá nevyšla.
- Áno. - Porážka. Úplná porážka.
A za kulisami sme sa snažili to celé nejak uchopiť.
Bola to rodinná záležitosť. Vraveli sme: „Čo ak toto?“
„Čo ak toto nevyjde. Bla-bla-bla.
- Ak to vyjde…“ Vieš? - Hej.
A myslím, že… Vieš…
- To slovo je… - Je to naprd.
Hej. Ale treba aj,
aby si sa netváril, že sa ťa to nedotýka
- a aby si bol schopný to pomenovať. - Áno.
Či už to bude dobré alebo zlé.
Anne ma zavolala nabok
a povedala mi, aby som o seba dbala.
- Bola na mojej strane. - Hej.
A pritom ty si bol jej syn.
Prečo si taká smutná?
Mala som pocit… Ben bol v telefóne zvláštny.
- Bol k tebe nepríjemný? - Nie, len…
- Mal naponáhlo? - Hej.
- Nič viac. - Má toho priveľa.
To si myslím.
Chcel sa stretnúť?
Nemyslím si.
Stretával som sa narážkami typu „si syn svojich rodičov“.
Keď sa stanete rodičom,
myslíte si, že neurobíte tie isté chyby ako vaši rodičia.
- A nakoniec… - Ich aj tak zopakuješ.
…spravíš iné chyby alebo niektoré zopakuješ.
Ella mi nedávno povedala:
„Vôbec si ťa zo svojho detstva nepamätám.“
Hej.
Povedz nám, čo si robil uplynulý týždeň.
Veľa som pracoval. Moja rodina bola v LA,
takže som pracoval naplno.
Za celý týždeň som mal len jeden deň voľna.
- Takže tak… - Och. Nuž…
Chyby, ktoré som ako rodič urobil? Pár by sa ich našlo.
Viem, že ťa to šokuje.
A tiež… Hej, vystrihol si ma.
Vystrihol som ťa z filmu Tajný život Waltera Mittyho.
Bolo to asi moje najhoršie rozhodnutie.
- Čo? - Vyzeráš v tom outfite rozkošne.
To kvôli… Pracujem.
- Nie je to len o tebe, Walter. - Čo?
- Si zlatá. - Veľmi som sa bála.
Hrozne som sa bála. A v tom filme to nedávalo zmysel.
Nie… Súvisí to s mojím problémom, ktorým je posadnutosť mojou prácou
- alebo „perfekcionizmom“. - Hej.
Niečo ti to hovorí?
- Asi hej. - Súvisí to so mnou?
Ak si mal ťažký deň
alebo sa niečo nepodarilo,
začneš sa tým v hlave zapodievať. Vieš, čo tým myslím?
A keď to robíš…
je ťažké ťa z toho vymaniť.
A tým sa akoby utlmí tá zábavná časť
dovolenky. Chápeš?
Snažíš sa všetko ukočírovať.
Si režisér, herec, producent, scenárista.
Ale aj otec. Však?
A niekedy som mal pocit, že úloha otca bola na poslednom mieste.
Raz som sedel
s malým Quinom v kuchyni
a povedal som mu, že idem natáčať Noc v múzeu 3
a že musím ísť na pár mesiacov do Kanady.
Videl som, ako zosmutnel a povedal:
„Kiežby si mohol zostať doma.“
A moja úbohá reakcia bola:
„Veď ty máš predsa rád Noc v múzeu.“ Ale to mu bolo jedno.
Iróniou je, že som si myslel, že som oveľa lepší rodič
ako moji rodičia. Že som to dával. Lietal som na víkendy domov,
mal som pre deti na pľaci vyhradené špeciálne miesto.
Ale v skutočnosti si podľa toho, čo hovoria,
prechádzali presne tým, čím som ako dieťa prechádzal ja.
A vtedy som si to vôbec neuvedomoval.
- Keď sme sa rozišli… - Hej.
Mal som pocit, že v porovnaní so svojimi rodičmi zlyhávam.
Boli manželia viac ako 50 neuveriteľných rokov.
- Hej. - A ja to neviem naplniť.
Nie je ľahké byť za teba vydatá. Chápeš ma?
- Ľúbiš ma? - Čože?
Ľúbiš ma?
Či ťa čo?
Ľúbiš ma?
Či ťa ľúbim?
Deti nám rastú A tvoja mama opäť býva v meste
Hneváš sa, chceš ísť von Ísť dnu, ľahnúť si…
Z nočných vystúpení som bola mešuge.
Tá povinnosť vyjsť na pódium
a byť každú minútu vtipná v dvoch vystúpeniach za večer.
Pred ľuďmi, ktorým nezáležalo na tom, kto som.
Chápete?
Povedala som: „Jerry, ja neviem, kde sa končí šou a začína naše manželstvo.“
Niečo sa ťa pýtam…
Entita Stiller a Mearová ich začala utláčať.
Cítili sa ako v pasci.
Moja manželka Annie nie je len komička,
ale aj herečka.
Ale keď sme boli komici, nik to nevedel.
A herectvo bolo niečo, čo vždy chcela.
Ako komici sme si nemohli naplánovať obe veci.
Jedného dňa vraví: „Chcem robiť toto.
Chcem, aby to bolo takto.“ A ja som ju nechal to robiť.
Po pár rokoch
Je pekné to vedieť
Ľúbim ťa.
S vystúpeniami sme museli skončiť.
Bolo to riziko, lebo sme boli úspešní.
Skončila som s bláznovstvami,
márnivosťou a škandálmi. So všetkým.
Bože, koľko rokov som tými lacnými vecami premárnila.
DIVADLO TRUCK + WAREHOUSE
Napísal som hru The House of Blue Leaves.
Bola tam postava Bunny, priateľka hlavného hrdinu.
Na tú úlohu sa nám nik nehodil.
Jedného dňa mi zavolal producent a povedal:
„Som na obede v The Russian Tea Room a práve som zbadal Bunny.
Sedí pri vedľajšom stole a práve ju počúvam.
Je to Anne Mearová.“
A ja na to: „Ale nepracuje pre tím Stiller a Mearová?
Pracuje aj sama?“ A on vraví: „Zistím to.“
Keď som Anne stretol, bol som nadšený,
že hrala v pôvodnej hre Ulysses in Nighttown
a že bola skutočná herečka.
Jej agent nechcel, aby hrala mimo Broadwaya.
Vtedy neboli divadlá mimo Broadwaya prestížne,
boli to alternatívne divadlá.
Podľa jej agenta by jej to zničilo kariéru.
Jej to bolo jedno. Šla do toho.
Snáď nájdete zábery,
keď Anne so sebou priniesla jej malého.
Bena.
Stáli sme pred divadlom Truck and Warehouse.
Držíš v ruke môj scenár a prechádzaš ním,
robíš zmeny, trháš strany…
A ja sa ti ukláňam a čarbem: „Áno, vďaka vám, pán Stiller.“
Áno.
Úžasné bolo, že po toľkých rokoch komédie
bola schopná sa presunúť do vážnych úloh.
Do hier Eugenea O'Neilla
a Richarda Greenberga a iných uznávaných dramatikov.
Vďaka tomu, že to Annie robí,
sa cítim veľmi dôležitý a ako súčasť napĺňajúceho sa sna.
Ako si udržiavate manželstvo, pokiaľ ide o súťaživosť?
Ste predsa obaja herci.
Medzi manželmi je
prirodzená súťaživosť.
V našom prípade momentálne Annie pracuje
a je na očiach.
Účinkuje v hre The House of Blue Leaves,
takže je neustále v jednom kole…
To, že by mal pracovať sám,
bolo niečo, čo chcel,
ale zrejme to bolo zároveň aj desivé po takom úspechu.
Iste premýšľal, či to sám zvládne.
Ľudia si neuvedomujú, že môj otec bol veľmi spirituálna bytosť.
Mal okolo seba istú energiu.
Keď som si poranil lakeť,
dal mi naň svoju energiu. A podobné veci.
Bol veľmi hlboká osobnosť.
Mal v sebe skutočnú vieru.
Raz sme boli všetci spolu na dovolenke v Španielsku a…
Vyzývali tam ľudí na nekrvavé býčie zápasy.
A on šiel do ringu s býkom.
Naozaj to spravil.
Mal v sebe niečo,
vďaka čomu bol ochotný do tej arény skočiť.
Ja sa vždy snažím byť ako on.
Tvoj otec bol tak trochu svätec.
Mal v sebe niečo ako deväťročné dieťa.
- Hej. - Vieš?
- Zostalo to tam. - Hej.
- Tu mám odkaz od tvojho otca. - Páni.
„Drahý Chris, tvoj odkaz je na mojom zrkadle.
Neprestávaj vypúšťať plyny
cez tie svoje jemné hodvábne šortky z Harrodu.“
Hej.
Všetky tieto veci sú úžasné.
Hej. Hurlyburly.
Túto hru si dobre pamätám,
lebo ste ju robili vy a režíroval ju Mike Nichols.
To tam ste sa s Jerrym zblížili?
Nie, Jerryho som poznal už predtým.
- Pred 60 rokmi. - Jasné.
Joe Papp založil divadlo Delacorte.
- Shakespeare v parku. - Hej. Jerry s ním spolupracoval.
- Hej. - A asi aj Anne.
- V začiatkoch. Áno. - A vtedy som ich spoznal.
Tvoja mama ma trocha desila.
Hej.
Tvoja mama sa na mňa pozrela
a ja som vedel, že ma prekukla.
- Nie? - Hej.
Pozrela sa na mňa a vedela, že za lubom nemám nič dobré.
Hej.
S Jerrym som aj pracoval.
A keď s ľuďmi pracuješ, je to veľmi intímna záležitosť.
Áno.
Pripadá mi to ako v cirkuse na visutej hrazde.
Keď robíš salto a musíš si byť istý,
že na druhej strane ťa zachytia niekoho ruky.
Že ťa tam istia.
Jerry taký bol. Boľ veľmi spoľahlivý.
Čo je, Z?
- Tomuto neuveríš. - Vieš, že ja verím všetkému.
Uniesli vlak.
Tomu neverím.
Hral som vo filme.
Dostal som ponuku účinkovať vo filme Únos vlaku 1 2 3.
Skvelý film.
Tu Pelham. Čo sa stalo Garberovi?
Aj dokonalí muži musia cikať.
Páči sa mi, akí sme z toho všetci nadšení.
A vidím, že aj ty sa z toho tešíš.
- Lebo si bol… - Hej, bol som…
…vzadu v aute v jednej scéne.
Dopravný úrad.
Aj tak musíte platiť.
Pri natáčaní tejto scény
celý čas sedím na zadnom sedadle auta.
Bolo to prvýkrát, čo som bol na pľaci.
Môžete objasniť svoju dnešnú polohu, pán Latimer?
Pamätáš si, či sa ti to natáčanie páčilo?
Bol si v otcovom filme s Walterom Matthauom.
Niečo vo mne mi povedalo, že takéto niečo chcem robiť.
- Určite? - Že či! Spýtajte sa, koho chcete.
Ten film má taký klasický koniec.
Prepáčte, ak sme otravovali, pán Longman. Poď, Rico.
On si kýchne. Záber na dvere. Dvere sa otvoria
a Walter Matthau si do nich strčí hlavu.
Potom začne hrať hudba. Ta-da-da…
Keby bolo treba,
vystúpili by sme s našou šou aj zajtra. Keby bolo treba.
Ale ja si oveľa viac užívam a myslím, že aj ty…
Zastav ma, ak chceš.
- Sklapni, Anne. Poviem to ja. - Fajn.
- Súhlasíte? - Milujem, keď je rázny.
Sme v kine Paramount na filme The Ritz,
kde hviezdi Rita Morenová a Jerry Stiller.
Jeho hit? The Ritz.
Áno, ak budete v New Yorku,
choďte si pozrieť môjho muža, lebo je úžasný.
Hrajú tam aj Jack Weston a Rita Morenová.
Volá sa to The Ritz.
O čom to je?
Dej sa odohráva v kúpeľoch pre gejov.
A je to vtipné.
Boli na vrchole svojej slávy,
pokiaľ šlo o ponuky a to, čo vytvárali.
Toto je scenár k filmu Letisko 1975.
Kalifornia, prichádzam
Ja som spravil film Letisko 1976, čo bol remake Letiska 1975.
Hrala v ňom Amy a Libra Maxová, Adamova sestra a suseda Halle Michaelsová.
Konečná. Modlite sa, priatelia.
Zaoberáme sa otázkou nášho odlúčenia.
Istá časť toho,
že sme od seba a potom zase spolu, je prospešná.
Vidíte sa často?
Ani nie, ale ja si užívam prácu a som rada, že on si užíva tú svoju.
A naše stretnutia sú skvelé.
Konečne sme na letisku.
Jasné, že nejakí fanúšikovia sa museli odfotiť s mojimi rodičmi.
Presťahovali sme sa do Kalifornie.
Bývali sme v byte vo Westview Tower.
Južne od Sunset bulváru.
Chodili sme do Disneylandu,
do Knott's Berry Farm, Universal Studios.
Na pľaci som sledoval výrobu maminej šou.
Dnes tu je so mnou Annie Mearová.
Anne hrá vo svetovej premiére seriálu kanálu CBS
s názvom Kate McShaneová.
- Ďakujem pekne. - A Annina úloha bude vážna.
- Áno. - Kate McShaneová je vážna.
- Áno, je to právnička. - Žiadne bláznovstvá.
- Ako vyzerám? Dobre? - Nervózne.
Ty si ale kamarát.
Nebi to dieťa len tak, iba keď si nahnevaná.
Prepáč, dieťa. Prepáč.
Moja prvá úloha bola v maminom seriáli,
kde som hral syna jedného z jej klientov.
Bolo to v štúdiách Paramount a ja som čakal na svoj čas.
Červené svetlo bolo znamenie.
Vraveli: „Ak zasvieti toto svetlo, ideš.“
Bol som taký nervózny, keď som vychádzal.
To viem.
Bol si odvážnejší ako ja.
Ty si bola vo filme Milenci a ďalší cudzinci ako osemročná.
Áno, ale je vidno, že som vydesená.
A je to smiešne, lebo spievam falošne a Cloris Leachmanová mi pomáha.
Veľmi ťa ľúbim
Z celého srdca
- Spievala falošne a… - Nespievala falošne.
Bola krásna.
Bola to krásna Amy Stillerová.
A Benjy je tiež úžasné dieťa. Ak to náhodou pozerá.
Aj on spieva?
Nie, ale bubnuje s lyžičkami.
Toto je časť filmu, kedy tam prestrihneme,
ako sme boli v Šou Mikea Douglasa v roku 1974.
Len pokojne. Sleduje ťa len 30 miliónov ľudí.
Boli tam veľmi silné svetlá.
Nechceli sme to pokaziť. A neuvedomili sme si, ako hrozne znieme.
- Myslím. - Hej.
Bravó!
Pán Stiller a jeho manželka Anne.
Ako to ide? Viem, že Anne natáča nový seriál na jeseň.
A Jerry tiež hrá v seriáli.
- Joe and Sons. - To je niečo!
- Obaja hráte v seriáloch. - Áno, je to…
Vďaka CBS sme stále manželia.
Keby oba seriály boli úspešné,
veľmi by nám to zmenilo život.
Asi by sa museli presťahovať do LA a tráviť tam veľa času.
- Čo si strom? - Som mocný dub.
- Anne Mearová. - Čo?
Zosumarizujte svoje pocity z roku 1975.
S Jerrym sme mali veľmi dobrý rok.
- Emocionálne? - Oba seriály boli prepadáky.
- To bolo dobré? - Muselo to tak byť.
Áno, mali sme dva seriály, ktoré sa neujali,
ale… Čo? Neznášam byť optimistka,
ale je lepšie to skúsiť, ako to neskúsiť vôbec.
Tento rok sme kúpili dobré vianočné darčeky.
Budúci rok rodine nič nesľubujeme.
- Pozri na otca. - Hej. Hovorí si: „Gene!“
- Chce mu jednu vraziť. - Hej.
Moja mama chcela byť šťastná a nechcela byť závislá od vystúpení.
A pre otca bolo vystupovanie dôležité.
- Bola to jeho radosť. - Jasné.
Takže medzi nimi vládlo napätie.
Ale mne o ňom nehovorili.
Prečo by nám mali na nos vešať svoje problémy s kariérou?
Ale aj tak si v tom žil.
- Cítili sme to. Hej. - Ten nátlak.
V biznise sa veci menili
a bolo to pre nich ťažké obdobie.
ŠPECIÁLNA HOSŤKA ANNE MEAROVÁ
Hosťovali v rôznych seriáloch.
A ANNE MEAROVÁ
Mali chvíle, kedy prišiel
ich individuálny úspech.
Sem-tam účinkovali vo filmoch.
Je to ľudská tragikomédia, Tommy.
Aj kameň by sa rozplakal!
Mama robila na seriáli Archie Bunker's Place.
Dostala zaň dve nominácie.
Myslíte vy deti niekedy aj na niečo iné ako na seba?
Snažili sa nájsť si samostatnú cestu.
Toto obdobie bolo zrejme ťažšie pre otca, lebo on mal potrebu byť uznaný.
A keďže on bol prácou posadnutý
a ja som si po všetkých svojich chybách so svojimi deťmi ako starší uvedomil,
že ono je to… veľmi ťažké.
Je veľmi ťažké…
to všetko vyvážiť. Sám som urobil mnoho chýb.
Asi aj viac ako môj otec.
Tak sa mi to páči.
Máš pekný oblek.
- Od otca. - Ten musí byť skvelý.
Keď sa nad tým zamyslím,
on bol ten, ktorý pri nás stál v čase krízy.
Keď mi chýbal domov v tábore, prišiel a navštívil ma.
Alebo keď som si ako 16-ročný dal LSD a zľakol som sa,
on za mnou prišiel a začal so mnou meditovať a…
Moja mama na to nebola stavaná. Ona sa uzavrela.
Ale on vedel byť citlivý a otcovský.
Myslím, že nás chcel uchrániť od bolesti, ktorú sám cítil.
Chceli ste, aby šiel Ben vo vašich stopách?
Nie, ten biznis je príliš drsný.
Nepáčila sa mi myšlienka, že ho odmietnu.
Nechcel som to pre Bena ani Amy.
Bol to typ človeka, ktorý si neodpustil druhým pomáhať.
A nepovedal mi, že mi pomohol. To sa mi nepáčilo.
Keď som dostal zlú recenziu po tom, čo som začal pracovať,
on napísal tomu kritikovi list…
ako sa veľmi mýli.
Otec bol príliš ochranársky a to ma dusilo.
Robil veci, lebo neveril, že by sme to mohli…
Dokázať sami.
Chyby človek musí robiť. Musí zlyhať.
A on to nechcel. A potom…
Paralyzovalo ma to.
Ty si mal niečo, do čoho si sa mohol zahryznúť.
Ale nepamätám si, že by som ja mala niečo také.
Bola som vyľakaná, lebo som bola staršia a očakávali sa odo mňa veci.
- Ticho! - Nie, žiadne ticho.
Už toho mám dosť. Mám dosť otca. Mám dosť…
všetkého. Odíď…
Tieto nahrávky sú negatívne.
Bolo to aj veľmi náročné obdobie pre ženy.
Hej a všetci nás poznali.
Nemohli sme zlyhať v anonymite.
Ja som mala veľa príležitostí
a nevedela som, čo s nimi robiť.
Nevedela som, kto som.
Keď si na to spomeniem, bolo to bolestivé.
- A… ja som ne… - Hej…
Čo si chcela robiť?
Nuž… Chcem len…
Keď som hrala dojku v Rómeovi a Júlii, povedala som si,
že chcem ľudí rozosmievať.
Preto všetky tie roky, keď som robila čašníčku
a ty si bol slávny, boli pre mňa hrozné.
Budovalo mi to síce charakter. Ale… len do istého bodu.
Deti hercov majú svoje problémy…
- Hej. - …v živote.
A hoci ty si v tejto situácii herec a rodič,
si aj niekto, kto rozumie, aké to je mať za rodiča herca.
- Áno. - U mamy to tak nie je.
- Hej, lebo ona mala… - Ona je rodič herec.
- Ale mala rodičov normíkov. - Ona… Normíci!
To je hrozné.
Sú to rodičia dvoch detí.
A ich manželstvo je úspešné už viac ako 21 rokov.
Aspoň dúfame… Povedali sme im,
že sa do našej šou nesmú rozísť.
Po repríze si môžete robiť, čo chcete.
- Môžeme sa rozísť. - Áno.
Keď sme začínali,
mali sme pocit, že úspech vystúpenia nám zaručí šťastné manželstvo.
Ale potom sa stalo niečo iné.
- Musíte byť úspešní vo svojom živote. - Bol to tlak.
A ak ten úspech…
stojí v ceste manželstvu,
ktoré spoločne chcete mať,
tak potom musíte byť ochotní sa niečoho vzdať.
Keď ste na začiatku, netušíte, či sa to stane.
Povedzme, že sa vezmete. Viete, či vám to dlho vydrží?
Samé nesprávne dôvody, však?
Áno. A zrazu dospejete.
A časom vo svojej hlave prehodnocujete
svoje manželstvo.
Ich manželstvo…
veľa na ňom pracovali.
Chodili na individuálnu terapiu.
Aj na párovú terapiu.
Chodili dva, trikrát do týždňa.
A vždy potom spolu šli na kávu, aby sa porozprávali.
Na terapii sme sa naučili aj to,
že naše osobné životy boli dôležitejšie ako naše divadelné životy.
A ja som sa na náš život začal pozerať inak.
Myslím, že upustili od roztrpčenia.
Videl som, že sa zblížili a starali sa o seba.
Naše televízne seriály zrušili, ale naše manželstvo žije.
To je pravda.
Čo je v tomto biznise veľmi náročné.
Naozaj som nevedel, či ak pôjdem do Kalifornie,
zostaneme s Anne spolu,
aj po tom, čo sme robili veci raz oddelene inokedy spolu.
A som veľmi rád, že sme to dokázali a vyšlo nám to.
- Toto je cool. Môžem to prečítať? - Hej.
Mali pilotný film.
- A… - Hej.
Píše sa tu: „CBS oznámilo svoju ponuku filmov…“
- Kto…? To je otec? - Hej.
Jerry, na to teraz nemáme čas.
Čas na čo? Len som ti chcel popriať krásne výročie.
Aha, áno. Krásne výročie!
„Musím prestať špekulovať,
či náš pilotný film vyberú.
Anne mi hovorí, aby som nekazil spoločné chvíle spomínaním toho filmu.
Uvedomujem si, že to medzi nami vytvorilo priepasť.
Mám zúfalú túžbu prepojiť to, čo robíme na javisku,
s tým, keď sme spolu.
Moje naháňanie úspechu, moja zúfalá túžba po ňom.
Uvedomil som si niečo v sebe, čo mi hovorí, že som viac.“
- Kam sa pominul všetok čas? - Neviem.
Chcem viac života.
Teraz vidím všetky jeho možnosti.
Mohol som byť… Mohol som byť…
Viac ako len uchádzač… Mohol som byť…
Stále ma vyrušuješ.
Ale chcem, aby si ma počúvala.
- Počúvaj ma. - Jerry, robím niečo iné.
Čítam si. Musíš počkať, kým skončím.
- Ale… - Prestaň!
- Hovorím sám so sebou. - Tak si to hovor v súkromí.
Nik nebude Frankovi Costanzovi hovoriť, čo má robiť!
Správne! Kto si myslia, že sú? Ako sa opovažujú?
Au! Oci.
Mal som 65 rokov a nemal som prácu.
Len som čakal.
Zavolal mi Larry David.
Chceli, aby som nahradil otca v seriáli Seinfeld.
Nedokázal som to minúť.
Mám z toho akúsi…
fóbiu!
Že smiešne? Ja ti ukážem smiešne! Daj!
Myslím, že to všetko mal v sebe…
- A zrazu to šlo von. - V Seinfeldovi.
Keď mi príliš stúpne tlak, muž v nahrávke ma donúti povedať:
„Ihneď pokoj!“
Napojil som sa na svoju vnútornú zúrivosť.
To hovorí…
Moja manželka Anne Mearová.
Šli sme… Chceš hovoriť, Jerry? Nechcem ťa prerušovať.
Ak máš potrebu niečo povedať, daj to von.
Lebo tento týždeň sme Mikeovi hostia.
- Správne… - A ako spolumoderátori
by sme mali nejak prispieť.
A on dával von to,
čo v živote zadržiaval.
Možno odtiaľ pramení tá postava.
Spievajte všetci so mnou!
Vezmi ma von na zápas…
Hoci divadlo milujem
a od divákov si viem veľa zobrať,
keď je človek v televízii, vidí ho celý svet.
Čo je pre mňa úžasné, lebo som vždy chcel, aby ma všetci milovali.
- Ako sa máte? - Pozerám váš seriál. Páči sa mi.
- Jerry Stiller, že? Ako sa má Anne? - Anne sa má dobre.
Keď otec dostal úlohu v Seinfeldovi,
mama si mohla trocha oddýchnuť,
lebo ju k svojmu úspechu nepotreboval.
Možno to pre ňu bola úľava.
Asi som vo veku,
v ktorom, keď sa nezamýšľaš nad vecami…
Si divný. Na zmenu nikdy nie je neskoro. Len toľko.
Konečne prestala fajčiť a aj piť alkohol.
A uznala… odkiaľ všetky tie veci prišli.
Mnohí si myslia, že je príliš bolestivé
preskúmavať isté oblasti,
ale pre mňa bolo nápomocné spojiť sa s vecami, ktoré ma v minulosti nahnevali
a ktoré som v ten moment nevyriešila.
A keď sa veci neriešia v danom čase,
stanú sa z nich neproduktívne veci neskôr.
Bolo to krásne. Ona naozaj…
…vyrástla.
Ale môj otec to nikdy neuznal.
Aj keď každý deň šla na stretnutia anonymných alkoholikov
a povedala: „Jerry, som alkoholička.“
On jej povedal: „Nebuď na seba taká tvrdá.
Vieš, že si bola pod veľkým tlakom a…“
Nikdy ju nijakým spôsobom nechcel kritizovať.
Vždy ju bezpodmienečne miloval.
- Toto je originál jej hry After-Play? - Našla som to u nej.
Páni. To je cool.
Anne je hviezda a autorka hry After-Play,
ktorá sa hrá v Divadle Four v New York City.
Bolo to mätúce. Mikey!
Je to epické dielo, preboha!
- Tá scéna s palčiakmi! - Akými palčiakmi?
Hovorí o dvoch dievčatách, ktoré sú zrejme my dvaja.
„Suzie a Polly? Čo je s nimi? Sú úžasné.“
„Majú v sebe veľa hnevu. Nikdy som pri nich nestála.
Aj keď som pri nich bola, nebola som tam.“
„Netýraj sa. Bola si skvelá mama.“
„Obaja sme mali kariéru, preboha.“
„Chceli sme byť bohatí a slávni.“
Akoby som hovoril sám so sebou.
Možno preto, že som… Tie repliky, ktoré Anne napísala,
sú v zásade veci, ktoré sme hovorili v bežnom živote.
„Je skvelé s vami byť. Možno si dám ďalší drink.
Raziel jej podá náušnicu.
Asi vám spadla.“
„Moja náušnica! Myslela som, že som ju stratila!“
„Nič nie je stratené, madam.“
Možno je to vďaka skúsenosti s mojím manželstvom,
ale mám pocit, že teraz mám pre nich viac pochopenia.
Vďaka tomu, čím som si v živote prešiel,
chápem, aké ťažké to bolo pre nich.
Miloval sem chodiť.
- Dedko Jerry. - Hej.
S Christine sme pár rokov žili oddelene
a keď prišiel Covid,
rozhodli sme sa, že sa nasťahujeme do jedného domu s deťmi.
- Ten strom… - Aj tamten.
To bol jeho obľúbený strom. Borovica.
Zrazu sme boli spolu v dome
a počas toho obdobia som aj začal točiť tento film.
Začali sme to dávať dokopy.
- To, ako povie „neprináša to radosť“. - Hej.
Hovorili sme o tom, čím sme si prechádzali, o našich problémoch
a zároveň sme videli, čím si prešli moji rodičia tak,
ako som sa na to nikdy nepozeral.
Keby mi niekto povedal, že v mojom veku…
budem šťastnejšia ako zamlada,
neverila by som.
Je to úžasné, nie? Objaviť, že je to možné.
Vďaka. Ste milí.
Chcel by som povedať trocha o svojom živote. Snáď…
Robil som vystúpenia,
v ktorých som hovoril o svojom živote.
Veľmi ma to bavilo.
Je to časť môjho života, keď… Vždy som to chcel robiť.
Vždy som chcel pracovať sám.
Ja viem. Viem. Len…
Ďakujem ti…
Ó, tu ju máme. To je…
Moja manželka. Úžasná… Anne Mearová.
To je ona. Áno.
Anne napodiv sedela v hľadisku
a začala ma prerušovať.
Si taký vážny.
Je to tu pochmúrne.
Akoby si na barmicve predčítal z Tóry.
A tak tam zrazu
stáli Stiller a Mearová.
- Ako sa máš? - Ako sa máš?
Som Hershey Horowitz.
Ja som Mary Elizabeth Doyleová.
- Si to ty? - Si to ty?
- Som to ja. - Aj ja som to.
- Mary Elizabeth Doyleová. - Hershey Horowitz.
- Ó, rada ťa vidím… - Vôbec si sa nezmenila.
Ale prestaň.
Na čo ste vo svojej kariére najviac hrdá?
Vo svojom živote som najviac hrdá na…
na to, že som naozaj spoznala svojho manžela.
A že ho rešpektujem a rešpektujem to, čo sme spolu vytvorili.
Dobre. Určite chceš polovičku?
To tofu neznášam.
Napísala pár hier a potom písala o svojom živote.
Toto všetko sú jej sny.
„Jerry leží na posteli so mnou a s Benom v Nantuckete.
Ja s Jerrym sa držíme za ruky.
Cítim jeho ruky a jeho pokožku.
Slnko sa mi opiera do chrbta, ležím v posteli pri okne.
Jerry povie, že lietadlo neodletelo, a tak prišiel domov.“
Mali sme dom v Nantuckete.
Bolo to ich obľúbené miesto.
Obaja sú tam teraz pochovaní.
Po tom, čo mala mama mŕtvicu,
nemohla komunikovať.
Ale keď ste sa jej pozreli do očí, videli ste, že tam bola.
Bola úplne paralyzovaná.
Ale…
Keď sme povedali niečo vtipné, smiala sa.
Trávili sme s ňou čas a snažili sme sa ju rozosmiať.
Amy a ja sme jej hrali scénky.
Ak som povedal niečo, na čom sa zasmiala, bol som rád.
Lebo ona bola náročný divák.
Niekoľko rokov.
Dva roky, tri roky. To je jedno.
A potom som…
Chcel som byť hercom a…
chodil som do škôl v New Yorku a tak…
A stretol som Anne Mearovú.
To bola veľká vec.
Bola to tá najneuveriteľnejšia osoba na svete. Anne Mearová.
Nikdy som nikoho podobného nestretol.
Ja…
Zaľúbili sme sa alebo niečo také.
Si voči niečomu zatrpknutá?
- Nie, naozaj nie. Už nie. - Dobre.
- Veľmi ťa ľúbim. - Ja viem. Aj ja teba ľúbim. Rovnako.
- Ľúbim ťa. - Aj ja teba.
- Povedz mi, ocko. - Hm?
Je niečo lepšie, ako byť nažive?
Život je už taký.
Hej? Keď pôjdeme, tak jedine spolu.
Dobre. Budeme sa držať za ruky.
Presne. Budeme sa držať.
Kamkoľvek pôjdeme, zabavíme sa.
Áno.
Vezmeš ma tam hore na šou?
Brával som ťa… Áno, keď pôjdem, vezmem ťa so sebou.
- Chceš povedať niečo Benovi? - Ahoj, Ben. Ako?
Chcel si pozdraviť aj Amy, že?
Aj ona je v šoubiznise. Je veľmi talentovaná.
Je to ako zázrak. Ide to od jedného…
k druhému a ďalej…
Môžeš to volať zázrak, ak chceš.
- Hej, môžem. - Niekedy je talent…
niekde v tebe a posúva sa.
Hej.
- Čo je to? - To je magnetofón.
- Magnetofón. Ó. - Hej.
Všetko, čo povieš, je na tej kazete.
- Budú ťa počuť už navždy. - Hej.
Nikdy nebudeš zabudnutý.
STILLER A MEARA NIČ NIE JE STRATENÉ
ĎAKUJEM KAMARÁTOVI MARKOVI ROMANEKOVI ZA POMOC S TÝMTO FILMOM.
Preklad titulkov: Lenka Elsaigh Nedvedova