Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Giv en hånd til komikerparret Stiller og Meara.
Tak.
Mine damer og herrer, vi lever i uforudsigelige tider.
Alt kunne ske.
Jerry og jeg vil gerne vise jer, hvad der kunne ske,
når de sidste to mennesker i verden mødes for første gang.
-Hej! -Hejsa!
-Hvor er jeg glad for at se dig! -I lige måde!
Sikke noget, hva'?
Ja, jeg har ledt overalt. Der er ingen tilbage.
-Jeg troede, jeg var alene. -Også mig.
-Hvor er vi heldige! -Ja, virkelig.
-Det var helt uventet. -Ja!
Mit horoskop sagde godt nok: "Lav ingen planer."
Har du set Sixth Avenue?
Ja, og de havde lige lagt nyt asfalt.
Nu er det op til os.
Jeg sagde, at nu er det op til os.
Hvad mener du?
Nu er der virkelig pres på os.
Du ved… at få startet alt forfra.
Nå ja! Du har ret. Vi har meget at nå.
Vi må genopbygge, rydde op, plante grøntsager.
Ja. Også det.
Men du er den sidste kvinde.
Jeg er den sidste mand.
Så vi har noget endnu vigtigere at klare end…
…det.
Vi må skabe ting.
Du ved, små ting.
-Mener du kunsthåndværk? -Nej, nej, jeg mente…
Folk. Vi må lave små folk.
Hvordan var det at vokse op i en showbizfamilie?
Hvordan var din mor og far?
Her på dette show er vi vilde med din mor og far.
-Fantastiske Stiller og Meara. -Stiller og Meara.
Forældrene til denne unge dreng.
Åh, Anne og Jerry! Stiller og Meara. Du er deres lille dreng.
Din far er den sjoveste i Seinfeld.
-Uden tvivl. -Tja, jeg er… helt enig.
Giver et dask på panden. Det er hylesjovt.
Vil du nogensinde bruge dine forældre?
-Tja… i hvad? -Hvad som helst.
Hvad lærte du af dem som entertainer?
-Hej. -Hej.
-Er du…
-Jeg vidste, det ville ske. -Derfor gav jeg dig mikrofon på.
-Er det cinéma-vérité? -Ja.
Amy og Benjy.
-Jeg fik næsten… -Hej!
Hold da op.
Se, hvem der arvede fars krøllede hår.
Nemlig. Og hendes er naturligt.
-Griner I af mor og far? -Ja.
Synes I, de er sjove?
Det er… Det er Anne og Jerry. Jeg elsker det billede.
Øver de derhjemme?
Så mange skønne billeder.
Er I prøvepublikum?
Skal du udnytte mine børn? Du vil bare snage i mit privatliv.
Nej, jeg tænkte bare…
Har I tanker om at starte i branchen?
Spiller I musik?
Eller gør I sjove ting som mor og far?
Amy?
Åbningen er bare noget med at gå ind i lejligheden og…
-Ja. -Men der er ingen kontekst.
Og jeg tænker bare på, hvad filmens åbning kunne være.
Vi sælger jo lejligheden, så det kunne være os, der tjekker alt.
Eller…
Måske ideen bag dette spørgsmål. Måske er det
bare os her. Og så…
…spørgsmålet: "Hvorfor laver du denne film?"
Ja, så hvad…
-Jeg spørger dig? -Ja.
Okay.
-Ja. -Ja.
Er vi… Vi bliver filmet, så skal jeg gøre det nu?
Ja, helt fint.
Bla, bla, bla…
Nå, Ben…
Stille, tak.
Fem, fire, tre, to…
Hvis det er om os…
…Stiller og Meara.
Hvordan to mennesker, der har…
Det er ikke bare et samarbejde,
men vi vil vise, hvad der sker, når de arbejder sammen.
Så opildner de hinanden.
-Bare skrid. Skrid! -Skrid?
-Ja.
Selvfølgelig. Hvorfor tænkte jeg ikke på det? Du vil…
Det kan gå i alle retninger. Det kan enten gå…
Vi burde holde os til Anne og Jerry, Jerry og Anne.
De er ikke superstjerner.
De er bare entertainere, som folk kender fra fjernsynet.
Og de er gift og har børn,
og de prøver at gøre deres bedste i begge verdener.
Da min far døde i 2020,
havde min mor været væk i cirka fem år.
Og min karriere havde kørt fint i lang tid,
men det gik ikke for godt i mit privatliv.
Jeg følte mig ude af balance, trist og lidt afkoblet…
…fra min familie,
fra mine børn og bare… lidt fortabt.
Wauw, det er faktisk fint.
Nej, film mig ikke.
Og jeg begyndte at tænke på mine forældre og…
…alt den stress og de spændinger, jeg så som barn.
Og det pres, der var i deres samarbejde.
Og hvordan de overlevede som par gennem alt det.
Vi bliver sammen.
-Jeg tror… -Det ved jeg nu.
Der var engang, hvor jeg var usikker, men jeg ved det nu.
Jeg tror, jeg gerne ville forstå, hvordan de gjorde det.
Hold da op.
-Det er kassettebånd. -Ja.
-Jerry optog jo alt på bånd. -Hold da op.
Det er jo hele sandheden fra vores liv.
Utroligt.
Hvis du vidste, før vi blev gift,
at jeg ville opføre mig sådan her,
-ville du så have sagt ja? -Altså gennem årene?
Jeg ville nok ikke have giftet mig med dig.
Det er vildt. "Amy og Benjy snakker." "Benjy og Amy snakker."
Sig mig, Benjy… Hvad vil du helst lave sammen med Amy?
Det er utroligt, han optog alt.
Spille Happy Face.
-Hvad er Happy Face? -Et spil.
Han optog alt, om det så var personligt…
Men det drev mig nok til vanvid dengang.
Også Anne, tror jeg.
"Du laver bånd, Jerry, som ingen nogensinde vil høre.
De ligger bare og fylder, når du dør", sagde hun altid.
Hun havde jo ret.
Hvor bor I i New York?
Vi bor på Riverside Drive, Mike.
-Og… -Ja.
Vi har en lille smalfilm.
Kan du klare det, skat?
Indstillingen skal lige ændres. Slukker I lyset først?
-Eller viser vi… -Tænk ikke på lyset.
Jeg vidste, vi måtte sælge lejligheden, vi voksede op i,
og min første indskydelse var at filme det.
Jeg ved ikke, om det er sært.
Det gjorde min far bare altid.
Jeg studerer film nu. Jeg lærer, hvordan man laver film.
Og det er inklusive klipning, at filme sekvenserne
og at skabe filmen. Hvordan man sætter den sammen.
En fugl på bordet! En due.
Helt normalt, folkens.
Vi prøver ikke at vise jer noget, I ikke ser derhjemme.
Den gik i stykker igen.
Jeg har altid følt, din familie er speciel,
fordi alt er dokumenteret.
Du skal ikke filme mig.
Nej.
Der var noget i ham, der ikke ville give slip på noget.
Jeg tror, Jerry har behov for
at holde sit navn i live. Af en eller anden grund tror han,
at når vi tjekker ud fra dette liv,
så vil Nationalmuseet have hans efterladenskaber.
Når vi ved, hvad I vil beholde
-af billeder, tøj… -Ja.
…kan vi give resten
til National Comedy Center. Til deres samling.
Det er vildt, så meget han beholdt.
Blanket til familiedagsmedlemskab i 63rd Street Y.
En dykkermaske.
Jeg tænker…
Åh, mand.
Han gemte endda denne artikel om en film, der ikke blev et hit.
"Anmeldere kalder filmen tåkrummende usjov."
Av.
EN KOMIKERDUOS AFKOM
Det her er interessant. Der er…
Fra Windermere Hotel i Binghamton, New York,
til miss Anne Meara,
Cornelia Street 11.
"Tirsdag. Kære Annesie.
Det er hårdt at begynde på dette brev.
Jeg sidder på fortrappen og kigger på Charles Island,
og det er diset, og jeg savner dig så meget, skat.
Sådan… jeg fik sagt noget."
Vi mødtes i 1953, og vi blev gift i september '53.
Jeg sagde: "Du kan ikke overnatte mere, medmindre vi bliver gift."
Og det gik han med til, for han kunne åbenbart lide at overnatte.
"Til Kid Meara. Jeg savner dig, skat. Savner dig så meget.
Åh, hvor jeg elsker dig."
"Undskyld, jeg ikke ringede, skat.
Du ventede nok i timevis.
Jeg vil bare så gerne røre dig og føle dig, min skat."
"Anne, jeg læste lige, hvad jeg har skrevet.
Jeg tror ikke, du vil fange, hvad jeg virkelig mener.
Så jeg vil forklare dig, hvordan du skal læse begyndelsen af brevet:
Efter morgenopkald. Tirsdag. For sjov."
"Til Kid Meara. Følelsesladet. Jeg savner dig. Indædt.
Min skat. Savner dig så meget. Med streg under S'erne.
Savner dig." Det er ret specielt.
Det er så vildt.
Det er ret utroligt. Jeg vidste ikke…
Nej. Og jeg elsker hans: "Skatter, skatter."
Vi var bare to folk, der prøvede at få succes på teatret.
Og vi kom ind i hinandens liv,
fordi ingen andre troede på os.
"Jerry, din skønne særling.
Du havde ikke behøvet at forklare første del af brevet.
Tro mig, jeg fangede det.
Men, kære skat, jeg er glad for forklaringen,
for det var en fantastisk instruktion."
"Jerry, du skrev, du så gerne ville røre mig.
Føle mig.
Tja, min kære mand, jeg vil også gerne røres. Føles.
Blive… 'manglende ord'… af dig."
Det er ret godt.
Vent, lad mig lige se det.
Åh.
Vores ægteskab var fragmenteret. Vi så aldrig hinanden.
Vi kendte ikke hinanden. Vi talte i telefon.
"Jeg elsker dig så højt, min skat. Jerry."
"Jeg savner dig så meget. Anne."
Wauw.
Det tvang os til at lave noget sammen.
Det er fantastisk.
Jerry ville altid gerne lave komik.
Og det følte jeg mig altid for fin til.
Jeg så ned på komik.
På det tidspunkt i mit liv var jeg en seriøs skuespillerelev.
Jeg læste om Eleonora Duse
samt Stanislavskis An Actor Prepares.
Selv da hun blev ældre,
ville hun have mig til at lave mere seriøse ting.
Jeg lavede film som Nat på museet eller Dodgeball.
Jeg har aldrig set et CV som dit.
Åh, fedt nok!
Det var ikke en kompliment.
Hun ville sige: "Jeg kan lide Permanent Midnight. Eller Greenberg."
-Hun elskede Greenberg. -Så det var at sælge ud?
-På en måde. Sådan føltes det for mig. -Ja.
Det ironiske er, at din mor var så sjov.
Og kunne improvisere.
Hun var et naturtalent på en scene.
Ja.
Han måtte knokle meget mere for det.
Vi ville lave komik.
Jeg ville hellere spille skuespil, men han syntes, jeg var sjov.
Jeg mener selv, at Anne var…
…tja, lad os kalde det den stærke del af duoen.
Hun var klog, hun var sjov.
Hun vidste, hvordan man gjorde noget sjovt. Jeg kæmpede med det.
Min far voksede op med at se vaudeville.
Eddie Cantor og Jack Benny.
Selvom han gerne ville være den sjove mand,
så han, hvor stort et naturtalent Anne var.
Han beundrede hende som performer.
Han havde virkelig brug for hende.
-Han trak hende ind i komikken. -Ja.
Og så opstod tanken,
at vi kunne skabe et navn og en karriere for os selv.
Så vi dannede en duo, og vi knoklede virkelig.
Vi improviserede med en båndoptager.
Lad os prøve. Vi ser, hvad der sker.
Hvad vil du?
Jeg vil gerne tale med vinderen af Miss Teenage-konkurrencen.
-Rosemary? -Ja.
Manden vil tale med dig!
Hør, Rosemary, jeg giver dig snart en lussing.
-Okay, miss… -Miss Teenager.
Er du misundelig på din datter?
På min lille skat? Seriøst?
Hvorfor skulle jeg være det? Hun er jo Miss Teenager.
Hun er den mest populære og smukke pige,
og hun er ung og… hvorfor skulle jeg være misundelig?
Græd ikke, mor.
-Er det for sjov, mor? -Det er det.
Se, det her kalder vi en båndoptager, Amy.
Så hvis du vil synge en sang, kan vi optage den på bånd.
-Vil du synge en sang? -Ja.
Se her. "Jeg kom på hospitalet kl. 15
og fødte min lille pige kl. 19.48.
Amy Belle Sawyer Stiller blev født i dag."
Wauw.
Vildt. Det skrev hun, den dag du blev født?
Syng "Too-Ra-Loo-Ra-Loo-Ral."
Too-ra-loo-ra-loo-ral
"Hun er så smuk. Jerry kom med toget.
Han var her kl. 10. Han er så lykkelig.
Han måtte smutte kl. 13, så han kunne nå showet kl. 17.30."
Da vi fik en baby,
blev det meget vigtigt for os at opnå succes.
Jeg frygtede, at vi ikke ville tjene nok til at forsørge en familie.
Jeg tror, hans behov for succes
handlede lige så meget om det kreative som sikkerheden for familien.
Han var en meget kærlig person.
Og han… ville gerne elskes.
For jeg tror ikke, han fik den omsorg som barn.
Min fars reaktion på min skuespillerdrøm var:
"Hvorfor ikke blive scenetekniker?
Hvorfor tror du, du kan være Eddie Cantor,
Jack Benny eller George Burns? Det hører ingen steder hjemme."
Jeg så mine forældre prøve at overleve Depressionen.
Min far var først taxichauffør, og så blev han buschauffør.
Hvad hed firmaet nu?
Husker du navnet?
-New York City Omnibus. -Nå ja.
-Som offentligt ansat. -Ja.
Jeg opgav drømmen. Jeg kunne være blevet skuespiller.
Jeg ville være skuespiller.
Hvad gjorde du? Gik du på scenen
og gav det et skud?
En enkelt gang, tror jeg. Eller to. Jeg husker det ikke.
Ja. Jeg havde talent. Jeg havde talent.
Hvorfor droppede du det?
Jeg ved det ikke. Jeg følte ikke, jeg kunne.
-Jeg klarede mig alligevel. -Du fik mad på bordet.
Ja, nemlig. Jeg gjorde, hvad der skulle til.
Hvorfor græde over spildt mælk?
Min mor og far skændtes, så det bragede.
Det var altid om penge.
JERRYS SØSTER
Altid om penge.
Ofte gemte jeg mig under sengen.
For jeg var så bange, og Jerry ville så få mig ud.
Jerry var så god ved mig.
Han var faderskikkelsen for os alle tre.
Jerry beskyttede mig og Arnold dengang.
Omsorgsfuld.
-Ja, altid. Altid. -Ja.
-Jerry ville bare væk. -Ja.
Og den eneste udvej dengang var hæren.
Min fars militærjakke.
Hvilken?
Og da han kom hjem, begyndte han på Syracuse University.
Der begyndte han på skuespillet.
Jeg tror, at de komikere, han elskede som barn,
var en virkelighedsflugt for ham, hans søster og hans bror.
Og han fandt et hjem på teatret.
Før hans mor døde, viste han hende marquee-skiltet til The Golden Apple,
hvilket var Broadway-stykket, han var med i.
Hun sagde ingenting.
Men hun sagde: "Du var elendig",
da hun så ham i et skolestykke.
Helt forfærdeligt.
"Jeg sagde til Anne:
'Når de spørger, om mine forældre støttede mig',
svarer jeg: 'Der var intet at støtte.
Sandheden er, at min far aldrig kom med en støttende bemærkning.
Jeg gjorde det selv.'"
Det er rigtigt.
"'Måske var de bange.
De ville ikke se dig såret.'
Der gik det op for mig. Anne havde ret.
De ville ikke se mig såret. Ydmyget."
Hold da… Har du hygget dig i aften? Jeg mener…
Har du hygget dig? Jeg mener…
Om jeg har hygget mig, Joel? Jeg er overvældet.
Det er så længe siden. Da du ringede i går,
tænkte jeg: "Joel hvem?" Ikke?
Vi begyndte at optræde på små cafeer
og sådanne steder.
Og så bare
ud af det blå inviterer du på middag og et show.
-Ja. -Jeg tænkte: "Hvad?"
De fandt på en sketch i stuen,
som var 20 karréer fra Broadway,
som de så optrådte med her
og fik ud til resten af verden.
Koordinatoren kom og så os.
Han kunne lide os, så de hyrede os til en optagelse.
På Ed Sullivan.
Når man ser facaden heroppe… Wauw, tænk engang.
Der stod: "Ed Sullivan Theater, Stiller & Meara, Rolling Stones."
Og her kommer han, direkte fra New York: Ed Sullivan!
Man får en klump i halsen.
Ed Sullivan var et show,
som flere generationer, bedsteforældre, forældre, børn,
ville se.
Ed Sullivan Show blev set
af omkring 20-30 millioner mennesker hver uge.
Føles det naturligt og afslappet?
Er det godt? Er det som planlagt?
-Hej. Godt at se dig. -Hvordan går det?
Det var direkte fra New York.
Før Saturday Night.
De sagde: "Vil du ikke bruge Ed Sullivan Theater?"
Mit svar var: "Er det ikke intimiderende?"
Giv en hånd til The Supremes.
Ja, nemlig, Elvis Presley!
The Beatles!
Det var jo toppen af showbusiness.
Ja.
Min mor fortalte om, hvor nervøs hun var,
da hun gik ud fra omklædningsrummet.
Gåturen til elevatoren,
som kørte ned til scenen. Hun havde kvalme.
Alle havde travlt med at kaste op.
Det smarte ville have været at tage stoffer.
Det er et stort pres.
Jeg er nysgerrig… Tænker du på det? For…
Jeg tænker altid: "Du har kun et forsøg til disse jokes, så fokuser."
-Ja. -Ligesom…
Jeg giver mig selv en lussing. To gange.
Seriøst?
-Sådan her. Klar? -Ja.
-Nå, sådan? -Ja.
Ja.
Det var deres chance.
Gjorde de det godt, ville han invitere dem tilbage.
Tak.
Dem, I skal møde nu, er ganske originale.
En helt ny tilgang til komik.
Han står bag sæson to af Severance.
Giv en stor hånd til…
Jerry Stiller er den unge mand,
og pigen er Anne Meara. Giv dem en varm velkomst.
Jerry Stiller og…
Vi er vidner til
en af de mest interessante historier gennem tiderne.
Denne mand har i et døgn været fanget
i maven på en kæmpestor hval.
Hvad hedder De?
Jonas.
Det er meget ironisk, at manden her
har samme navn som en, der oplevede det samme for længe siden.
Fortsæt bare, hr. Jonas.
Er det her sket for en anden?
Ja, for længe siden.
Californien er et vildt sted.
Det er meget længe siden.
Er det sket før, vil det ske igen.
-De forstår vist ikke… -De burde lave en afspærring.
-De har sikkert ret. -Sådan et sted må lukkes af!
De begyndte på Ed Sullivan i '63.
Og så inviterede han dem tilbage, og de blev ved med at vende tilbage.
Jeg var lige blevet født, og de var lige flyttet til Riverside Drive.
Lejligheden kostede vist $11.000.
The Sullivan Show ventede.
Vi måtte finde på seks minutter, der skulle være sjove.
-Og I skrev det hele selv? -Åh ja.
Nu gav det sikkerhed.
Men de måtte præstere hver eneste gang.
For hver gang Ed Sullivan inviterede os,
havde vi to uger til at finde på noget nyt.
-Verden er blevet vanvittig! -Fru Julemand…
Meshuggah.
Fru Julemand,
-det viser… -Det er noget, eskimoerne siger heroppe.
Det er fantastisk.
Åh, den var god.
Vi løb tør for præmisser.
Vi havde fyren og en høj pige, og vi havde chefen og konen.
Anne spillede julemandens kone…
-Åh, den nisse var næsvis. -Javel.
-Ingen sans for meshuggenah. -Hvad, fru Julemand?
Det er noget, eskimoerne siger heroppe.
Jaså.
Disse blev deres berømte signatursketcher.
-Som Computerdating. -Ja. Wauw.
Tanken om at spille os selv med vores etniske baggrund
havde aldrig strejfet os før.
De lavede en sketch om computerdating,
som lige var blevet opfundet. Sketchen gik ud på,
at en jødisk fyr og en irsk katolsk pige føres sammen.
Og det var Jerrys idé.
Så vi skabte karaktererne Hershey Horowitz og Mary Elizabeth Doyle.
Og nu en skøn duo
med… noget, de vil opføre for jer lige nu.
Det skal nok blive en… klassiker.
Duoen Stiller og Meara med rette ånd.
-Hej. -Hej.
Jeg er Hershey Horowitz.
Jeg er Mary Elizabeth Doyle.
"Doyle"?
"Horowitz"?
Horowitz.
H-O-R-O-W-I-T-Z.
-Åh. -Hershey.
Folk, der så os øve det, sagde:
"Den vil aldrig blive vist, for det vedrører ikke hele landet."
Og ingen havde gjort noget lignende før.
Har du brødre og søstre?
-Tre brødre. -Åh.
Bach, Buzi og Saul.
-Bach? -Bach.
-Ba-ch. -Nej. Bach.
Bach. Undskyld mig.
Det var den, der ramte plet.
Især hos Ed Sullivan, for han var irsk,
og hans hustru, Sylvia, var jødisk.
Da vi blev færdige, stod han der,
og der løb tårer fra hans smukke, blå øjne.
Han elskede det.
Og det blev en ikonisk sketch for dem.
Vi… Vi nåede et…
Højdepunkt?
Ja, det er passende.
Ed Sullivan Show gjorde det
lettere for os at komme ud og optræde på klubber
og kræve en passende hyre.
De har deres helt egen stil. Jerry Stiller og Anne Meara.
Her er de.
De bookede os i Cleveland, Detroit,
Milwaukee, Chicago.
Den komiske duo Anne Meara og Jerry Stiller.
Det er det sjoveste,
jeg har hørt meget længe.
De er gift i virkeligheden. Han er jødisk, hun er irsk.
De er ægte.
Mange tak, mine damer og herrer.
Og nu vil jeg gerne introducere to meget berømte stjerner,
som I ved, I alle elsker…
…Stiller og Meara.
Tak. Det var sødt af jer alle at komme.
Når man ser på Annie heroppe,
ser man ikke bare min komiske partner,
men moderen til mine to børn.
Og han er faderen til et af dem.
De begyndte at arbejde meget.
Folk kendte dem. De var berømte.
Og Jerry elskede det.
Han elskede at blive genkendt
og skrive autografer.
Han var glad for anerkendelsen.
Jerry, hvad er værst?
Når nogen kritiserer en optræden, du syntes var god,
eller når nogen roser din optræden,
-og du selv er skuffet? -Når nogen kritiserer mig…
Du ramte plet. Alle ramte plet.
Denne succes var meget, meget vigtig for ham.
Min mor gik op i arbejdet, men det definerede hende ikke.
Vil du gerne høre om det efter et show?
-Bare nysgerrig. -Nej, jeg…
Jeg opsøger det ikke.
Han var synlig.
Det drev vist ofte min mor til vanvid.
Han elskede at møde fans, ikke?
Midt i en samtale ville nogen bryde ind:
"Elsker dig, Jerry."
Og min mor ville sige: "Vi taler lige."
Og min far ville sige: "Fortæl om dine børn."
Ja. Nemlig.
Jeg husker, at jeg engang stod på gaden med ham
og talte om,
at jeg ikke følte, han gav os nok opmærksomhed,
og mens vi talte, kom nogen forbi
og sagde: "Jerry, jeg er stor fan."
Og han begyndte at tale med fyren.
Det er sjovt, for det er kun nogle uger siden,
vi alle sammen var på restaurant, og jeg var stresset over college,
og folk der ville have taget et billede sammen med dig.
Og jeg var bare så frustreret.
Som om verden bare måtte stoppe på grund af det.
-Ikke? -Jeg har nok mere af min far i mig
-end min mor. -Ja. Præcis.
-Må jeg bede om en tjeneste? -Ja.
-Må jeg sige godnat til Amy og Benjy? -Det skal du.
Godnat, Amy og Benjy.
Når mor og far var i L.A.
for at lave… et eller andet show,
så ville vi for det første savne dem.
Men jeg kan huske, det var sjovt.
-For vi blev sent oppe… -Ja.
…og vi havde vores hemmelige bankekode på væggen.
Ja.
Kom så.
Bonne nuit.
Bonne nuit, finalement.
-Buh-buh-buh. -B-b-b…
Og så var det: "Bum!"
-Vores egen lille verden. -Ja.
Vores bygning var sit eget økosystem, for den var så stor.
Man gik bare frem og tilbage
mellem folks lejligheder,
så man kørte op og ned med elevatorerne eller tog trappen.
Og det var jo i 70'erne,
så det var noget mindre respektabelt og mindre sikkert.
Og der var en fornemmelse af fællesskab.
Alle mine venner boede i bygningen.
Adam Max. Hans far var Peter Max, kunstneren.
Peter fik altid besøg
af en masse interessante folk.
Som Swami Satchidananda
og alle mulige hippe og syrede 70'er folk.
Der var en masse kreativ energi i bygningen, og…
…jeg begyndte at filme, som min far altid gjorde.
Jeg skabte mine egne minder.
Godaften. Velkommen til "Benjamin Stiller Hour."
Reklamepause.
Min far gav mig et Super 8 filmkamera.
Jeg fik redigeringsudstyr.
Det blev et fristed for mig.
Når de var bortrejst eller skændtes…
…eller ikke fokuserede på os, fordi de arbejdede så meget,
så var det noget at bruge tiden på.
Det er svært at forestille sig, at lejligheden ikke skal eksistere mere.
Når vi beslutter: "Okay, vi har taget alt, vi vil beholde",
så vil mægleren sige:
"Okay, nu rydder vi det hele og gør den salgsklar."
Det er ikke… Jeg har ikke vænnet mig til tanken.
-Nej. -For at være ærlig.
Det får pludselig det hele til at føles meget virkeligt.
-Nemlig. -At dette sted ikke vil være her mere.
Far optager min stemme…
-Vi laver en sketch. -Du lytter.
Mal, mens vi laver sketchen.
Meget få folk er så heldige at finde… alt det,
de drømmer om som børn.
Vi har ærligt talt været meget heldige,
da vi har fundet kærlighed og lykke i vores arbejde.
Og det giver os energi at få det til at ske.
Jeg kan huske, der var en hvid foldedør.
Jeg skulle udfylde alle roller.
Hustru, elsker, skat, kammerat, kok. Så siger du: "Lad mig lave maden."
Og når den dør var lukket, arbejdede de.
Jeg var en god skuespillerinde, før jeg mødte dig.
Og så skulle man ikke forstyrre dem.
Og du siger:
"Ja, for $50 om ugen."
For $50 kunne alle klare det.
Nogle gange hørte man latter, andre gange råben.
-Jeg laver maden, okay? -Fint.
Men hvem skal rydde op? Mig. Du sviner sådan.
Man vidste aldrig, om det var ægte, eller om de øvede noget.
Hun er den sjoveste kvinde i verden. På og bag scenen.
Når hun gør de sjove ting, er jeg…
Jeg udnytter det. Griber chancen.
Jeg begynder at skrive det ned. Så snart jeg gør det…
Han siger: "Det kan vi bruge." Og jeg kunne dræbe ham.
Det er bare… Hvor slutter showet, og hvor starter ægteskabet?
Jeg hader dig.
Hader du mig? Jeg hader dig.
Du aner ikke, hvad had er. Det had, jeg nærer til dig.
Mit had til dig er så…
…hedt et had.
Jeg hader dig med et hedt og heftigt had.
Vi har sketchen "Had."
Dit hede had…
Jeg siger: "Jeg hader dig." Hun svarer: "Hader du mig? Jeg hader dig."
En dag kom Amy, som er seks år, ind i lokalet,
og hun hørte os sige det til hinanden, og vi kiggede på hende,
og vi blev helt paf, så vi sagde:
"Amy, mor og far øver. Mor og far øver."
Og Amy kiggede på os og begyndte at smile.
Cirka to uger senere skændtes vi rigtigt.
Amy kom ind, og hun sagde…
"Mor og far øver?" "Nej, mor og far skændes."
-"Kom ud med dig!" -Det kan blive lidt kompliceret.
-Jeg hadede dig, før vi mødtes. -Jeg hadede dig, før du blev født.
Det er noget, jeg tænker meget på.
Hvordan det blev til…
"Ja, det er latteren. Det er den sjove joke."
Men hvad er sandheden bag den historie?
Det ved vi ikke, Ben.
Derfor er vi så spolerede. Derfor…
Derfor laver vi denne dokumentar?
Vi finder ud af det ved at gennemgå alle disse sager.
Anne og Jerry direkte fra en lejlighed på West Side
med datteren Amy og sønnen Benjy.
Meget af deres materiale begynder i hjemmet.
I dette ægteskab er der åbenbart ingen kommunikationsproblemer.
-Jeg… -Han lader sine underbukser
ligge og flyde på gulvet.
Og det siger du her
foran disse folk i New York City?
Er du ikke blevet opdraget?
Som kunstner tænker man ikke på underbukser.
-Sådan noget… -Og jeg er ikke en kunstner?
Men det vigtige er, at Anne og Jerry
sætter familien før showbusiness.
Det er 1976, og jeg filmer min søn Benjy komme ned ad bakken.
I en fart på cirka fem km/t. Det er det rene vanvid.
Har du ambitioner om at optræde på teatret eller…
Hvad pokker er det?
Jeg er Ben Stiller. Jeg er fortælleren på dette show.
Hvad skete der med søde, gamle Alice,
som vi kendte fra Eventyrland?
Det er meget tidligt på dagen. Klokken er kun 6.30.
Jeg sover videre.
Man vokser op blandt disse meget unikke teaterfolk.
Ja.
De lavede hele tiden sære improvisationer og sådan noget.
ABC Sports interviewer den store italienske dykker.
Jeg vinder, for min trøje bringer held.
-Lad os se dig dykke. -Seriøst?
-Reklame! Hurtigt. -Cut! Cut!
Han lavede altid skøre karakterer.
Det gør du også.
-Jeg elsker det. -Ja. Det er sådan, vi er.
Nå, men jeg må hellere smutte.
Åh, vi elsker dig, mr. Apple.
Lige en ting til. Navnet er mr. Anaragreenapopo.
Far, kan du gøre det igen, men højere?
Anaragreenapopo.
Benjy, din mor siger,
at hun gerne så dig blive en stor filmproducer,
så du kunne give hende og din far hovedroller.
Ville du hyre de to?
-Nej. -Ikke det? Benjy…
-Hvorfor ikke? -Ja, hvorfor?
De glemmer hurtigt!
Jeg ville hyre nogle andre.
-Hvorfor? -Hvorfor?
Det er hårdt at arbejde med jer.
Nå, Benjy, ville du give dine forældre roller… i dine film?
Nej.
-Hvorfor ikke? -Jeg ville nok ikke hyre dem.
Jeg tror, de ville være hårde at arbejde med.
Jeg ville nok hyre nogle andre.
Sådan lød jeg ikke.
Tja, ser du… den film, jeg ville lave… De ville ikke passe til den.
Det er… det ville ikke…
Hvad med et job i udenrigsministeriet?
Men hvorfor ikke? Hvad handler filmen om?
Jeg vil lave eventyrfilm eller mordmysterier, men aldrig komedier.
Jeg kan ikke lide komedier.
Av!
Jeg er Ben, jeg er Ben Det er mit show
"Underholdningsshowet The Ben Stiller Show
har premiere i morgen aften kl. 19.30 på Channel 5,
og det byder på… en tynd samling filmsketcher
med en komiker, der slet ikke er klar til tv."
"Du kunne sikkert også få dit eget show som Ben Stiller,
hvis du kom fra en showbiz-familie.
Hans forældre er komikerne Anne Meara og Jerry Stiller."
"En komikerduos afkom."
Det, at jeg prøvede at skabe min egen karriere…
Meget blev forbundet til mine forældre.
De kaster bare en stor skygge.
Både som entertainere, skuespillere og komikere, men også som mennesker.
Og i lang tid følte jeg, det var for meget at leve op til.
En del af mig ønskede virkelig
-at lægge afstand til dem. -Ja.
Åh, mr. Munster.
Jeg griner, for når du siger det,
modsiger du virkelig dig selv,
for en af dem, hvis ikke dem begge, var altid med i dine ting.
Fordi jeg ikke var dum. De er jo sjove.
Selv på min prøveoptagelse til Saturday Night Live…
Hør, mor, gør mig en tjeneste.
Vi er løbet tør for ideer.
Jeg har… jeg har brug for en masse materiale.
-Du taler så hurtigt. -Forfra.
-Hvad er det? -Gamle sager.
-Far og jeg… -Med Stiller og Meara?
-Ja. Fra The Sullivan Show. -Det er guld.
-Nej. -Vent nu lidt.
Det er 30 år gammelt.
Jeg brugte dem så meget.
Vi skal følge en dag i mit liv.
I en af showets sketcher
gik vi alle sammen i familieterapi.
Familien er i showbusiness…
Og det skete faktisk.
Det er mit liv.
Okay, jeg vil gerne tale om,
hvordan resten af familien føler sig truet af min succes.
Jerry, hold nu op.
Nej, jeg mener… Det er ret tydeligt.
I kan ikke håndtere, at jeg er mere succesfuld.
Hvad snakker han om?
Jeg er så træt af, at vi kun skal høre på Ben.
-Sådan er det hver gang. -Fint nok.
-Det er min søster Amy. -Nej! Seriøst. Du kommer her
og opfører dig som en stor baby.
Du udnytter bare vores liv til dit lille show. Det er klamt.
-Lille show? -Ja, lille show, Benjy.
Hvad med at fortælle alle om,
da du tissede i din kærestes seng?
-Hold kæft, Amy! -Det er sandt!
-Stop så! -Klap i! Jeg hader dig!
Og det var latterligt, for ingen kendte mig dengang.
Til helvede med dig og din lille hund!
Pas på! Hun har et æg!
Men grænserne var udviskede i min familie.
Vi voksede op med, at de arbejdede sammen
og improviserede for at skabe kunst.
Og det gjorde vi som børn, for de gjorde det, og det virkede for dem.
Du kan få et par på skallen!
-En kvinde virker… -Det er din mor, lille skat.
Det virkede så godt, at det blev deres identitet
og deres erhverv.
Jeg er sjov ved et tilfælde. Jerry fik mig til at lave komik.
Det er lettere at være sjov ved et tilfælde end at…
-Og jeg… -…være det på en klub hver aften.
Han fik det altid trukket ud af hende,
fordi han beundrede hende så meget.
Men det stressede dem også. Og det lagde pres på hende.
Man tænker, at hvert stykke bliver et hit.
Men det er ikke sjovt med dig.
-Hvis jeg så siger det, bliver det sjovt. -Ja. Ja.
Efter de shows, hvor der havde været stort pres på,
ville hun gerne koble lidt af…
…så hun gik på Patsy's og fik en vodka.
Det var hårdt.
Denne sommer var jeg lidt arrig.
Vi sad i en husvogn, og Benjy kom til mig. Jeg sagde: "Hvad er der?"
Og Amy sagde til Benjy: "Lad mor være.
Kan du ikke se, hun er presset?"
Hun skreg ad dem,
og så kiggede de undrende på mig.
"Hvad mener hun?"
"I ved jo godt, hun har et show i morgen.
Hun er lidt sur over det. I skal ikke bekymre jer."
Hvorfor hvisker du? Er det Watergate?
Hvad sker der? Bare tal ordentligt.
-Sig hej, Ben. -Hej.
Jeg ved ikke, hvad du laver. Du er blevet sindssyg.
Dette barn…
…er blevet lejet til lejligheden.
-Hej. -Hvad hedder du?
-Benjy, sagde jeg. -Hvad hedder du?
-Vi lejede den lille pige. -Amy.
Åh gud!
Amy venter på en forælder…
Vi havde…
Synes du ikke, vi havde en farverig barndom?
Jo. Men når jeg ser mor… For mig er det…
Jeg tænker på det som… Jo, den var farverig.
Men kan også godt se, at mor uden tvivl er… fuld.
Tror du, hun er fuld? Det tror jeg ikke.
Seriøst?
Og jeg føler… Jeg ved, det er derfor, jeg reagerer sådan.
Jeg kan se…
"Hvorfor opfører du dig så… skørt?"
Jeg ved ikke, om hun var fuld.
Eller om de bare fjollede rundt. Far var jo heller ikke just normal.
Jeg ser ham som lykkelig. Nej, de var ikke…
-Hvad er der? -Jeg ved ikke med ham, men…
-Vi lejede den lille pige. -Amy.
Du smuttede bare. Jeg ved ikke, hvor meget du havde drukket.
Jeg mister bare besindelsen.
Hvad skal jeg sige? Hvad skal jeg gøre? Det…
Det er ovre. Du gjorde det.
Du gik for vidt.
Ja, jeg drak for meget. Jeg drikker.
Det er ikke verdens undergang.
Hvis du tager drink nummer to foran Jerry, siger han: "Stop så.
Du er ikke dig selv."
Bliver hun fjollet efter… et par?
Han siger: "Lad være. Dine gerninger bringer skam over mig."
Anne falder normalt i søvn på frakkerne.
Ja. Jeg finder normalt værelset, hvor frakkerne er.
Så savler jeg på nogens minkpels.
-Nej… det er harmløst. -Ikke min. Jeg har ikke en minkpels.
-Ikke mig. -Hør, i dag…
Når hun drak, vidste min far ikke, hvordan han skulle håndtere det.
Var han mon bange for at tale med hende om det?
Han elskede hende meget højt,
-og han var der fuldt ud for hende. -Ja.
Og det show, de lavede sammen,
-skulle bare virke… -Ja. Selvfølgelig.
…så han måtte finde en måde at klare det på alene.
Men jeg tror, jeg blev sur over, han ikke fortalte os om det.
Han elskede os, men jeg tror, han bare prøvede
-at navigere rundt i det. -Ja.
Og jeg blev så vred på ham, når han ikke var der for os.
Men jeg tror ikke, jeg forstod det.
-Nej. -I noget tid.
Nej.
Jeg må selv tage… Jeg har selv ansvaret for,
hvordan jeg reagerer.
-Jeg er ked af det. -Okay.
-Jeg har lavet kaffe. -Tak. Jeg snupper en kop. Tak.
Det er Amy Stiller, der står bag mig her.
Det er første gang, hun er i Irland.
Bare sig noget.
Vi er i Irland, og vi er på vores første ferie.
Når vi er på ferie, er vi aldrig på ferie,
for I arbejder altid, når vi er ude at rejse.
Hvad mener du?
Vi arbejder…
Det er en unfair ferie,
for hver gang vi tager et sted hen,
gør mor og far det
for at arbejde på en klub og sådan noget.
Jeg bliver skør af skyldfølelse.
Jeg er den værste kone og mor i verden.
Jeg er hård ved mig selv
i håb om, jeg får det bedre af at sige det. Forstår I det?
Over for alle?
Så børnene siger: "Nej da, mor."
Ja, alt sådan noget. For jeg er aldrig nok hjemme.
Og jeg ville elske at kunne jonglere det, men jeg føler mig ussel.
Jeg føler, din mor altid ville stå ved sine fejl.
Ja, hun var meget ærlig om alt det.
Så ærlig.
Og hun elskede at tale om alt det, hun ikke fik gjort.
Som en forælder og mor.
Hvordan hun kludrede i det. "Vi arbejdede, vi missede det."
Hun så mig som nybagt mor,
og i de øjeblikke,
hvor det hele var kaos, ville din mor fortælle mig,
hvor godt jeg klarede det.
Hun fik mig til at få det godt med, hvad jeg gjorde.
Men hun anerkendte også, hvad hun ikke kunne.
"Og så snart det ikke strammede om hjertet mere…"
Men meget af det
handlede om, at hun var overvældet som mor,
fordi hun følte sig så… uforberedt til rollen som mor.
Ja.
Det var traumatisk for hende
at miste sin mor i så ung en alder.
Og da hun så fik Amy og mig og blev overvældet af det,
samtidig med hun følte presset ved at skulle optræde på Ed Sullivan
og lave alle de shows. Og det var hårdt.
Hvad med din familie? Var du det yngste barn?
Jeg… jeg er vist som dig. Jeg tror… Er du ikke enebarn?
Nej. Jeg opfører mig bare sådan.
Hvis du forstår? Jeg er måske lidt forkælet.
Men jeg er både den bedste og den værste. Jeg var enebarn.
Åh, så du var enebarn? Tættest knyttet til din mor eller far?
Tja… Min mor døde, da jeg var lille.
Jeg var fars pige.
Jeg var en irsk prinsesse fra Long Island.
Min mor elskede film.
Jeg elskede film, fordi hun gjorde.
Jeg ville være sådan. Jeg ville op på det store lærred.
TIL MIN MOR
Det her er… Hun skrev til sin mor.
"Til min mor. Hvad angår poesi, er jeg vist bare et flop.
Men alt, jeg kan sige, er: 'Du er bare helt top'.
-Kærlig hilsen Anne." -Ligner min håndskrift.
Wauw.
"Bare en lille gave for at gøre dig glad på mors dag. Kærlig hilsen Anne."
Åh gud.
Det var kun min far og mig, så…
Jeg kunne sno min far om min lillefinger,
for han var ude af den og nervøs, efter min mor døde.
Jeg hadede de dage.
"Det er den 15. oktober 1940,
og jeg sidder på en mælkekasse tæt på det lille hus, vi har lejet
langt væk fra vores gamle hus på Baker Hill Road.
Og min mor var stadig ulykkelig.
Mange af naboerne vadede rundt i forhaven,
og en ambulance var ankommet.
Min far var inde i huset med redderne, der prøvede at genoplive min mor,
der havde tændt for gassen og inhaleret evigheden."
Hun fortalte mig faktisk om sin mors selvmord.
Det chokerede mig.
Hendes mor led tydeligvis af depression,
men de sagde bare, hun blev trist.
-Ikke deprimeret. -Nej, hun var bare trist.
-Blev lidt trist. -Ja.
DRAMATIKER
Og jeg tror, det er der, Annes sans for komik stammer fra.
Hun prøvede at opmuntre May.
Jeg tror, at hendes mor, May, altid sad bagerst i salen.
Så hun optrådte for at holde moderen i live.
Både Anne og Jerry havde en meget mørk fortid.
Deres liv handlede altid om at række ud efter lyset.
Jeg elsker at arbejde med Anne,
og jeg mærker en stemning med Anne, jeg ikke mærker med andre.
Hvorfor det er sådan, kan jeg ikke forklare.
Måske er det et forfærdeligt behov,
en person har for en anden. Det er en stærk følelse.
Jeg voksede op med at se dem arbejde sammen,
og deres optræden førte dem videre i livet.
Men der var en anspændthed i ægteskabet,
der bundede i, at de ønskede sig forskellige ting.
Men deres optræden forbandt dem.
-Hvad gør vi, når vi skændes? -Græder meget og slår hinanden.
Ligesom alle andre.
Men Anne og jeg har en måde at håndtere ægteskabelige uenigheder på.
Det værste her i livet
er ligegyldighed. Manglen på…
Jeg har aldrig været ligeglad med dig. Jeg har altid taget mig af dig.
Jeg har aldrig været ligeglad. Jeg…
-Hvad føler du? -Nej, du har aldrig…
Jeg føler, at når du har noget at sige…
Lad os få dine sande følelser frem.
Tja… sandheden er, at når man er gift med nogen…
De vil høre om dine følelser.
Dynamikken i hele deres komiske rutine var:
"Jerry, hold kæft. Ikke interessant."
Jeg ved ikke, hvad det betyder.
Tid til et "hold kæft" nu.
Du har aldrig talt så længe før
uden min afbrydelse.
Hvorfor lod jeg dig gøre det?
Når du taler om at bidrage, så gælder det os begge.
Folk skal ikke tro,
at jeg nægter enhver idé, der kommer fra dig.
Så sig frem, Jerry, hvis du har lyst.
Det var også dynamikken i deres liv,
som de vidste kunne virke på scenen.
Enhver kvinde blandt publikum ville forstå det.
Er man sammen hele døgnet, så siger jeg dig, Lily, man bliver skør.
-For det første roder han… -Jeg ser ham sjældent.
-Et par gange i weekenden. -Ja, angående det…
Vi må tale sammen.
Jeg tænker ofte på,
hvor meget det gik ud over deres forhold.
Derek, er alt okay? Jeg har prøvet at få fat på dig i en uge.
En uge?
I vores forhold føler jeg, at det var det, du kunne mærke på mig.
Da vi fandt sammen og begyndte at samarbejde,
havde jeg i starten
en naturlig modvilje…
-Ja. -Kunne du mærke det?
Jeg føler, at der lå noget bag.
Og meget af det kom nok fra din oplevelse af,
hvad det betød for et forhold.
At man kunne komme under ekstra pres,
når man er sammen hele tiden på den måde.
Du er ikke verdens centrum…
Godt.
Jeg følte også, at du var bange på mine vegne for,
hvad resten af verden tænkte om det.
-Det virkede meget tungt. -Ja.
Jeg tænkte: "Vent nu lidt, jeg vil ikke være som mine forældre."
Det var min fars værelse.
Min mors er ved siden af.
Og… jeg ved ikke, hvornår de kom til det punkt,
hvor de fik hver deres soveværelse, men det gjorde de.
Side om side. En fin suite. Men jeg tror, de ønskede det sådan.
De var gift i 62 år.
Hvordan var deres forhold?
Hvad havde de aftalt med hinanden, siden de kunne
få det til at virke så længe?
Jeg tvivler ikke på nærheden.
Jeg føler, de stod hinanden meget nær.
Men de var også meget forskellige.
Min Margaret Mary er 15 år.
-Hun er ingen Einstein. -Javel.
Hun forveksler æggedeleren med æggelederen.
Javel. Mrs. Mulchay…
Det bliver ikke sjovt at lave en æggemad.
Mrs. Mulcahy…
Føler du…
Når jeg ser dem optræde, ser jeg far knokle så hårdt.
Han øvede konstant, og han ville bare ikke kludre i det.
Og mor tager det mere afslappet.
Jeg kan huske mor sige:
"Far var oppe hele natten for at lære sine replikker."
Der er en perfektionisme der, som vi to vist har arvet.
Det kan være godt nok…
Men nogle gange…
-Nogle gange er det fint. -Men…
…det kan spolere vores nydelse af ting.
Nemlig.
Jerry var meget seriøs, og han øvede morgen, middag og aften.
Okay, fint.
Okay, Jerry.
Han kæmpede med hvert eneste ord, hver eneste sætning.
Åh ja.
Jeg må gøre det på min måde. Jeg må forberede mig.
Og du vil ikke forberede dig.
Hvor vover du?
Åh, skat, hold nu op. Du…
Siger du, jeg ikke er forberedt? Det er jeg da!
Ordet "forberede" betyder noget andet for dig end for mig.
Helt enig.
-Jerry, jeg vil fortælle dig noget. -Hvad, Anne?
-Vi er under meget pres. -Det ved jeg.
Ved du, hvor meget du presser mig?
Det er et under, jeg føler mig fri nok til at gøre det nogenlunde.
Han havde en god arbejdsmoral, og det holdt ham…
Det var sådan, han fik succes,
men det var umuligt for ham at… give slip.
Jeg vil ikke føle det pres, du udsætter dig selv for.
Nej. Okay, det er mit pres.
Ja, men… det spreder sig bare
og hænger tungt i luften.
Jeg kan ikke… Jeg kan ikke forklare eller benægte
eller på nogen måde retfærdiggøre, hvad jeg gennemlever…
Når aftenen er ovre,
siger jeg: "Gudskelov, nu er det overstået."
-Ja. -"Jeg gjorde det for ham."
Gjorde du noget for dig selv?
Jeg er pisseligeglad.
Du gør jo en masse sære ting, skat.
Så sandt.
Så sandelig.
-Det gør du også. -Ingen grund til at blive personlig.
Men hvorfor bruge stivelse til en krave, der ikke behøver det?
For at holde din hage oppe.
-Den er svag. -Nå, så det er den?
Ligesom din mors.
Hvor ville mor være uden far?
Hvor ville far være uden mor?
Jeg ved ikke, om far ville have haft en karriere som komiker uden mor.
Han var så knyttet til hende, at han måtte…
…have det til at virke med hende. Han elskede hende.
Han ville ikke risikere at miste hende
eller risikere ikke at have hende som scenemakker.
Gjorde du det godt?
-Ved du… -Fordi du var der.
Jeg ved, hvordan folk reagerer på dig,
og hvor godt du gør det under disse omstændigheder.
Uanset hvad. Du er der altid.
Jeg ved det godt.
Jeg er klar over det.
Og når det så er gået nogenlunde…
…er din lettelse så pinlig.
Du udbryder bare: "Åh gud, det var så fantastisk." Ikke?
Du vil så gerne betragtes som en god fyr.
Ja, det vil jeg gerne.
-Det fylder for meget i dine tanker. -Nej, det gør ikke, Anne.
Nej, Anne. Folk har et kærligt syn på os.
-Ingen vil… -Lige en ting.
Hvad?
Før nogen af os forlader denne planet,
må der være en måde, hvor du kan få en oprigtig fornemmelse af dig selv
uden at bekymre dig om, hvad andre mener.
Det er glædesløst.
Fuldstændig glædesløst.
Jeg har altid tænkt på, hvordan min mor
virkelig klikkede med Christine.
Jeg kunne næsten høre min mors stemme,
når jeg var for fokuseret på arbejdet.
Min mor sagde engang til mig:
"Du må være der for din familie."
Lidt over otte pund. Det er en uge siden.
Jeg føler, der var en periode,
hvor arbejdet var en stor prioritet.
Og når vi taler om det nu, kan jeg se den… parallel til din far.
Når du havde lavet noget helt fantastisk,
ville du stadig fokusere på den ene ting, der ikke virkede.
-Ja. -Som et nederlag. Et stort nederlag.
Og sådan som vi navigerede i de rørte vande for dig
blev til noget, hvor vi som familie sagde: "Okay, så hvad nu, hvis?"
"Hvis det nu ikke bliver en succes, la-da-da-da-da.
-Hvis det bliver en succes…" -Ja.
Og jeg tror… Jeg mener…
-Ordet for det… -Det stinker.
Ja, men det er også…
"Lad ikke, som om det ikke påvirker dig.
-Bare udtryk det ordentligt." -Ja.
På godt og ondt.
Jeg husker, at Anne ville hive mig til siden og sige:
"Tag dig af dig selv."
-Hun var der for mig. -Ja.
Og du var hendes søn.
Hvorfor er du så trist?
Jeg følte bare… Ben lød lidt distræt over telefonen.
-Var han led? -Nej, bare…
-Han måtte videre til det næste? -Ja.
-Det er alt. -Han har for meget at se til.
Det mener jeg.
Vil han mødes?
Det tror jeg ikke.
Jeg hører hele tiden: "Du er dine forældres søn."
Og når man selv bliver forælder,
så tror man ikke, man vil begå de samme fejl som sine forældre.
-Og man ender med… -Man gør det altid.
…at lave andre fejl eller nogle af de samme fejl.
Ella sagde for nyligt til mig:
"Jeg kan bogstaveligt talt ikke huske, du var der, da jeg var lille."
Ja.
Lad os tale om, hvad du har lavet den sidste uges tid.
Jeg har arbejdet meget. Min familie var i L.A.,
så jeg har arbejdet på fuld tid.
Jeg havde kun en fridag.
-Så… -Åh, altså. Nå, men…
Men for alle fejl, jeg begik som forælder… Ja, der var nogle.
Jeg ved, det chokerer dig.
Og… jeg blev… klippet ud.
Jeg klippede dig ud af Secret Life of Walter Mitty.
Det er nok min værste beslutning nogensinde.
-Hvad? -Du ser så sød ud i det tøj.
Det er… Jeg arbejder.
-Det hele handler ikke om dig, Walter. -Hvad?
-Åh, du er så sød. -Jeg var bange.
Jeg var virkelig bange. Det gav ingen mening i filmen.
Jo, jo. Det relaterer til mine egne problemer med at være besat af arbejdet.
-Eller "perfektionisme." -Ja.
Genkender du det?
-Måske. Ja, det tror jeg. -I mig?
Der er nogle ting… Efter en hård dag,
eller når noget er gået skævt,
kan du være væk i dine egne tanker. Forstår du, hvad jeg mener?
Og når du forsvinder ind i det…
…er du svær at få ud.
Så det lægger altid en dæmper på… alt det sjove
ved at være på ferie. Hvis du forstår?
Du prøver altid at bære en masse kasketter, ikke?
Du er instruktør, skuespiller, producer, forfatter.
Men du er også bare en far. Ikke?
Og nogle gange følte jeg, at det kom i sidste række.
Der var engang,
hvor jeg sad i køkkenet med Quin, da han var lille,
og jeg fortalte, jeg skulle lave Nat på museet 3,
så jeg måtte tage til Canada i et par måneder.
Jeg så ham blive skuffet, og så sagde han:
"Bare du kunne blive hjemme."
Og jeg husker, at jeg lidt ynkeligt svarede:
"Men du elsker jo Nat på museet." Men det var han ligeglad med.
Ironisk nok troede jeg, at jeg var bedre end mine forældre.
Jeg troede, jeg klarede det fint. Jeg fløj hjem i weekenden
og sørgede for legesteder til børnene, når de besøgte filmsettet.
Men i virkeligheden, og når jeg hører dem tale om det,
så havde de det på samme måde, som jeg havde som barn.
Og det kunne jeg bare ikke se på det tidspunkt.
-Da vi blev separeret… -Ja.
Jeg følte: "Åh, jeg har fejlet. Bare se på mine forældre.
De har haft et skønt ægteskab i over 50 år."
-Ja. -Og jeg kan ikke leve op til det.
Du er ikke så let at være gift med. Forstår du det?
-Elsker du mig? -Hvad?
Elsker du mig?
Om jeg hvad?
Elsker du mig?
Elsker jeg dig?
Med vores unger, der vokser Og din mor, der er tilbage i byen
Du er trist og vil videre Gå ind og læg dig under dynen…
Natklubberne drev mig meshuggah.
At man måtte ud på scenen
og være sjov hvert eneste minut, to shows per aften.
Og folk er bare ligeglade med, hvem man er.
Ikke?
Jeg sagde: "Jerry, jeg ved ikke, hvor showet slutter, og ægteskabet starter."
Jeg spørger dig…
Enheden Stiller og Meara var begyndt… at tynge dem.
Jeg tror, de følte sig fanget.
Min hustru, Anne, er udover at være komiker
også en dygtig skuespillerinde.
Men ingen vidste det, da vi var komikere.
Og det er noget, hun altid har drømt om.
Som komiker kunne man ikke skabe det image på samme tid.
En dag sagde hun: "Jeg ønsker det her.
Det skal være på den måde." Og jeg sagde: "Fint."
Efter en del år
Er det rart at vide
Jeg elsker dig.
Vi måtte stoppe som duo.
Hvilket var… en risiko, for vi var ved at blive ret store.
Jeg er færdig med dårskaben
og forfængeligheden og skandalerne. Det hele.
Hvor har jeg dog spildt mange år på det tarvelige stads.
Jeg havde skrevet stykket The House of Blue Leaves.
Der var en karakter, Bunny, heltens kæreste.
Og vi havde svært ved at finde den rette til rollen.
En dag ringede produceren og sagde til mig:
"Jeg spiser frokost i Russian Tea Room, og jeg har lige set Bunny.
Hun sidder her, og jeg lytter til hende.
Det er Anne Meara."
Og jeg sagde: "Men hun er en del af Stiller og Meara.
Arbejder hun alene?" Han sagde: "Det må vi jo bare finde ud af."
Da jeg mødte Anne, blev jeg begejstret over at høre,
at hun havde spillet med i Ulysses in Nighttown,
og at hun var en seriøs skuespiller.
Hendes agent brød sig ikke om, at det var off-Broadway.
På det tidspunkt var off-Broadway ikke så fint.
Det var alternativt teater.
Hendes agent mente, det kunne skade hendes karriere.
Hun var ligeglad og ville være med.
Og jeg håber, du kan finde klippet,
hvor Anne tog sin lille søn med.
Ben.
Vi står ved Truck & Warehouse Theater.
Du har en kopi af mit manuskript, og du kigger det igennem
og laver ændringer og river sider ud.
Og jeg bukker og skraber: "Javel, mr. Stiller. Tak, mr. Stiller."
Ja.
Jeg synes, det er fantastisk, at hun efter så mange år som komiker
kunne skifte over til seriøse roller.
Skuespil af Eugene O'Neill
og Richard Greenberg og respekterede dramatikere.
At Anne gør dette
får mig til at føle mig meget vigtig og er som en del af en drøm, der opfyldes.
Hvordan holder I ægteskabet i live, hvad angår konkurrencen?
I er jo begge skuespillere.
Der kan vel godt opstå lidt konkurrence
mellem mand og kone.
I vores tilfælde gør Anne alt arbejdet lige nu,
hvad angår at optræde.
Hun er med i The House of Blue Leaves,
som holder hende godt beskæftiget.
Udsigten til at arbejde alene
glædede ham sikkert,
men efter deres succes var det nok også skræmmende
at tænke på, om han kunne klare det alene.
Det, som folk ikke ved, er, at min far var meget spirituel.
Han havde noget med en energi.
Hvis du slog albuen eller noget,
ville han putte lidt energi på det for dig. Sådan nogle ting.
Han var en meget dyb person.
Han troede virkelig på sig selv.
Jeg kan huske engang, hvor vi tog på ferie i Spanien, og…
…de inviterede nogle folk til blodløs tyrefægtning.
Og han gik i ringen med en tyr.
Det… gjorde han bare.
Der var noget i ham,
som gjorde ham villig til at kaste sig ud i det.
Jeg føler, at jeg altid prøver at leve op til den type person, han var.
Din far var en slags helgen.
Der var en del af ham… som kun var ni år gammel.
-Ja. -Ikke sandt?
-Det forblev der. -Ja.
-Her er en besked fra din far. -Wauw.
"Kære Chris. Din spejlbesked er på mit spejl.
Bliv ved med at prutte
gennem de fine silkeunderbukser fra Harrods."
Ja.
Alt det her er fantastisk.
Ja. Hurlyburly.
Jeg husker det skuespil så tydeligt,
for I var med i det, og Mike Nichols instruerede.
Var det der, I blev nære venner? Dig og Jerry?
Nej, jeg havde kendt Jerry i lang tid.
-For 60 år siden… -Ja.
…startede Joe Papp Delacorte Theater.
-Shakespeare i parken. -Ja. Og Jerry var med i hans stykker.
-Ja. -Måske også Anne.
-I starten, ja. -Og der mødte jeg dem.
Din mor skræmte mig lidt.
Ja.
Hun… Din mor kiggede på mig,
og jeg vidste, at hun kunne gennemskue mig.
-Ikke? -Jo.
Hendes blik sagde mig: "Hun ved, du er en skidt fyr."
Ja.
Men jeg arbejdede også med Jerry.
Og når du arbejder med folk, er det en meget intim oplevelse.
Ja.
Jeg tænker på det som trapezgyngen i cirkus.
Hvor man flyver rundt,
og man må være sikker på, at nogens hænder er der.
At du kan få fat i dem.
Det var Jerry altid. Man kunne virkelig stole på ham.
Hvad så, Z?
-Du vil ikke tro det. -Du kender mig. Jeg tror på alt.
Et tog blev kapret.
Nægter at tro det.
Jeg lavede en film.
Jeg fik tilbudt en rolle i filmen Topkapring.
Fantastisk film.
Pelham her. Hvor blev Garber af?
Selv store mænd skal tisse.
Jeg elsker, vi alle er vilde med den.
Og jeg ved, du var begejstret.
-For du var… -Ja, jeg fik lov til…
…at være på bagsædet i en scene.
Politiet.
Du må stadig betale.
Da de filmede scenen,
sad jeg på bagsædet i bilen.
Det var det første filmset, jeg nogensinde var på.
Kan De fortælle os, hvor De har været i dag, mr. Latimer?
Kan du huske, at du tænkte: "Hvor er det sejt,
at far spiller sammen med Walter Matthau"?
Det slog mig, at det var sådan noget, jeg ville lave.
-Sikker? -Sikker? Spørg hvem som helst.
Det er en af de klassiske filmslutninger.
Beklager forstyrrelsen, mr. Longman. Kom, Rico.
Han nyser. Der klippes til døren, og den åbnes,
og så stikker Walter Matthau sit hoved ind sådan her.
Og så starter musikken. Da-da-da…
Hvis det var nødvendigt,
ville vi optræde på en klub i morgen. Hvis det var nødvendigt.
Men jeg nyder det her mere, og det gør du vist også.
Bare sig "klap i."
-Klap i, Anne. Nu skal I høre. -Okay.
Jeg elsker, når han skærer igennem.
"I KRUDTRØG OG DAMPBAD"
Paramount Theater viser I krudtrøg og dampbad
med Rita Moreno og Jerry Stiller.
Hvad hed filmen?
Nå ja. Hør, folkens,
I må se min mands nye film, for han er fremragende.
Og Jack Weston og Rita Moreno er også med.
I krudtrøg og dampbad.
Hvad handler den om?
Den foregår i et dampbad for homoseksuelle.
Og den er sjov.
Der var de på toppen,
hvad angår roller, de fik tilbudt og ting, de fik lavet.
Manuskriptet til Airport '75.
Californien, her kommer jeg
Jeg lavede faktisk Airport '76, som var en genindspilning af Airport '75
med Amy og Libra Max, Adams søster, og Halle Michaels, der boede under os.
Så sker det. Bed en bøn, folkens!
Vi har talt en del om separation.
Der er noget ved det
at være væk fra hinanden og så sammen, der er meget godt.
Har I set meget til hinanden for nylig?
Nej, men jeg nyder at arbejde, og jeg nyder at se ham arbejde.
Genforeningen er skøn.
Vi er endelig kommet til lufthavnen.
Selvfølgelig opdagede nogle fans mine forældre og tog billeder.
Vi flyttede til Californien.
Vi boede i et lejlighedskompleks kaldet Westview Tower.
Lige syd for Sunset.
Vi skulle til Disneyland,
Knott's Berry Farm og på rundvisning i Universal Studios.
Vi skulle se dem filme min mors show.
Jeg har en særlig gæst i dag, Anne Meara.
Anne er med i en CBS verdenspremiere
kaldet Kate McShane.
-Mange tak. -Og Anne skal være seriøs.
-Ja. -Kate McShane er seriøs.
-Ja, hun er advokat. -Ikke noget pjat.
-Ser jeg okay ud? -Du ser nervøs ud.
Du er en fin kammerat.
Slå ikke knægten i koldt blod, kun i glohed vrede.
Undskyld, knægt. Undskyld.
Min første rolle var i min mors tv-serie.
De gav mig rollen som søn til en af hendes klienter.
Det var i Paramount Studios, og jeg ventede på optagelsen,
og der var et rødt lys kaldet "cue light."
De sagde: "Når det lys tændes, går du ind."
Og jeg var så nervøs.
Det ved jeg godt.
Du var mere tapper end mig.
Du var med i Ægteskab og sådan noget, da du var otte.
Ja, men man kan se, jeg er vildt bange.
Og det er så sjovt. Jeg synger falsk, og Cloris Leachman prøver at hjælpe.
Jeg elsker dig virkelig
Virkelig meget
-Hun sang falsk og… -Det var ikke falsk.
Det var smukt.
Aldrig set så smukt… Amy Stiller.
Og Benjy er også skøn, hvis han nu skulle se med.
Synger han?
Nej, men han spiller ske.
Vi er kommet dertil, hvor vi klipper
til os i The Mike Douglas Show i 1974.
Bare rolig. Husk på, der er kun 30 millioner mennesker, der ser med.
Jeg husker, at lyset var så skarpt.
Vi ville ikke kludre i det. Og vi vidste ikke, hvor dårligt det lød.
-Tror jeg ikke. -Nej.
Bravo! Bravo!
Jerry Stiller og hans hustru Anne Meara.
Hvordan går det med den nye serie? Jeg ved, Anne er ved at filme.
Jerry har også en serie.
-Joe and Sons. -Fantastisk.
-Så I er begge med i en serie i år. -Ja. Det…
CBS holder ægteskabet i live.
Hvis begge de serier havde fået succes,
havde det ændret vores liv meget.
De ville nok være flyttet til L.A. eller rejst mere dertil.
-Hvad er du? Et træ? -Jeg er den mægtige eg.
-Anne Meara. -Hvad?
Kan du opsummere dine følelser for 1975?
Tja, vi havde et godt år, Jerry og jeg.
-Følelsesmæssigt? -Med to droppede serier?
-Var det godt? -Tja, vi fik da arbejde.
Trods alt. Men ja, vi havde to serier, der gik i vasken.
Men… I ved… Jeg hader at lyde som Pollyanna:
"Bedre at gøre det end aldrig."
Og vi… fik købt nogle gode julegaver i år.
Næste år lover vi ikke familien noget.
-Se lige far. -Ja, far tænker: "Gene!"
-Far har lyst til at slå ham. -Ja.
Min mor ville være lykkelig, om hun optrådte eller ej.
Og for min far var det så vigtigt at optræde,
-at det var en del af hans lykke. -Ja.
Så der var den spænding mellem dem.
Men de talte ikke med mig om det.
Hvorfor skulle de belemre os med deres karriereproblemer?
Men I levede jo i det.
-Og vi kunne mærke det. -Anspændtheden. Ja.
Branchen ændrede sig,
og det var en ret hård tid for dem.
MED GÆSTESTJERNEN ANNE MEARA
De optrådte som gæstestjerner i forskellige serier.
OG ANNE MERARA
De oplevede en smule succes
uden hinanden.
De fik filmroller her og der.
Det er den menneskelige tragikomedie, Tommy.
Det kan få en sten til at græde!
Archie Bunker's Place.
Mor fik to nomineringer for Archie Bunker's Place.
Tænker I unger aldrig på andre end jer selv?
De prøvede at finde hver deres vej.
Den periode var nok hårdere for min far, for han havde brug for anerkendelse.
Og så besat, som han var af arbejdet…
Som ældre indså jeg, at når man begår de fejl med ens børn,
så er det… virkelig hårdt.
Det er svært at…
…finde rette balance. Og jeg begik så mange fejl.
Jeg tror, jeg har begået flere fejl end min far.
Det var straks bedre.
Det er et fint jakkesæt, du har der.
-Min fars. -Han må være noget særligt.
Jeg indser nu,
at det var ham, der var der for os i krisetider.
Når jeg var syg på lejrtur, kom han og besøgte mig.
Eller da jeg tog syre som 16-årig og gik i panik,
var det ham, der mediterede med mig og…
Min mor kunne ikke klare det. Hun lukkede bare ned.
Men når han var der, kunne han være meget følsom og faderlig.
Jeg tror, han ville afskærme os fra den smerte, han følte.
Opmuntrede du Ben til den karriere?
Nej, branchen var for hård.
Jeg hadede tanken om at… blive afvist.
Det ønskede jeg ikke for Ben og Amy.
Han var den type, der ikke kunne lade være med at hjælpe.
Og han ville ikke sige det. Det drev mig til vanvid.
Han ville… Når jeg fik en dårlig anmeldelse,
ville han skrive et brev til anmelderen…
…om at han tog fejl.
Far var så overbeskyttende, at det blev lidt… for meget for mig.
Han ville gøre ting, fordi han ikke stolede på…
Vi selv kunne.
Man bliver nødt til at begå fejl. Man må… falde.
Og det ønskede han ikke. Og så tror jeg…
Jeg følte mig helt lammet.
Man må have noget, man kan sætte tænderne i.
Og jeg husker ikke, at jeg havde noget, jeg følte sådan for.
Jeg var bare skræmt, og da jeg var den ældste, var der forventninger.
-Teknisk uheld! -Nej.
Jeg er bare træt af det. Jeg er træt af far og…
…træt af det hele. Lad mig…
De film bliver altid så negative.
Og det var en hård tid for kvinder.
Ja, og vi var ikke just anonyme.
Så vi kunne ikke fejle anonymt.
Nej, og jeg fik mange muligheder,
men jeg vidste ikke, hvad jeg skulle stille op.
Jeg var forvirret.
Når jeg ser tilbage på det, var det smertefuldt.
-Og… jeg… -Ja. Var du…?
Hvad ville du lave?
Tja… Jeg ville bare…
Da jeg var med i Romeo og Julie, tænkte jeg:
"Jeg vil bare have folk til at grine."
Så alle de år som servitrice, mens du blev berømt…
Er du klar over, hvor hårdt det var for mig?
Noget af det gjorde mig stærkere, men… til en vis grad.
Børn af skuespillere har tydeligvis visse problemer…
-Ja. -…i livet.
Og selvom du er skuespillerforælderen i denne situation,
så kan du også forstå det, fordi dine forældre var skuespillere.
-Ja, nemlig. -Det er anderledes med mor.
-Ja, for hun… -Hun er selv skuespiller.
-Men med normale forældre. -"Normale!"
Det er forfærdeligt.
De er forældre til to børn.
Deres ægteskab har kørt succesfuldt i 21 år.
Håber vi da. Vi forbød en separation
til efter dette show. Og genudsendelsen.
Derefter kan I gøre, som I vil.
-Så går vi hver til sit ud i solnedgangen. -Ja.
Da vi startede,
følte vi, at den professionelle succes kunne få ægteskabet til at virke.
Så skete der noget andet.
-Man må have succes i livet. -Presset.
Og hvis successen…
…går i vejen for den slags ægteskab,
man ønsker sammen,
så må man være villig til at opgive noget.
Når man starter, ved man ikke, det vil ske.
Hvis du nu blev gift. Ved du, hvor længe det varer?
Det var de forkerte årsager.
Ja. Og pludselig er man voksen.
Og så genforhandler man ægteskabet
på vejen.
Deres ægteskab…
De arbejdede meget på det.
De gik hver især i terapi.
De fik parterapi.
De var vist af sted en to-tre gange om ugen.
Og bagefter fik de en kop kaffe og talte sammen og skabte et stærkere bånd.
Terapien lærte os også,
at vores privatliv var vigtigere end teaterlivet.
Og jeg begyndte at se helt anderledes på vores liv.
Jeg tror, de gav slip på en masse vrede.
Jeg så dem blive tættere knyttet og tage sig mere af hinanden.
Vores tv-serier blev droppet, men vores ægteskab lever.
Nemlig.
Og det er ikke let at klare i sådan en branche.
Jeg var ikke sikker på, at vi i Californien
ville forblive sammen,
efter vi havde lavet ting hver for sig og sammen og så videre.
Og jeg er så glad for, vi gjorde det, og at det virkede.
-Det her er ret cool. Må jeg læse det? -Ja.
De havde en pilotepisode.
-Og… -Ja.
Der står: "CBS har offentliggjort rollelisten…"
-Hvem… Er det far? -Ja.
Jerry, det har vi ikke tid til nu.
Tid til hvad? Jeg ville bare sige glædelig bryllupsdag.
Nå ja. Glædelig bryllupsdag.
"Jeg må hellere holde op med at spekulere på,
om serien bliver til noget.
Anne siger: 'Ødelæg ikke samværet ved at nævne pilotepisoden.'
Jeg indser nu, at det er dette, der er kommet imellem os.
Mit desperate behov for at knytte vores optræden på scenen
til vores liv sammen.
Min desperate jagt på succes.
Jeg er blevet mere opmærksom på noget i mig, der siger, jeg er okay."
-Hvor bliver tiden af? -Ingen anelse.
Jeg… ønsker mere liv.
Jeg ser alle mulighederne lige nu.
Jeg kunne have… jeg kunne have været…
Mere end en udfordrer… Jeg kunne have været…
Du kan bare ikke holde op med at forstyrre.
Okay. Men du må høre på mig.
-Lyt til mig. -Jerry, jeg er lige ved noget.
Jeg læser. Du må vente, til jeg er færdig med at læse.
-Men… -Stop!
-Jeg taler med mig selv. -Så gør det for dig selv.
Ingen skal hundse med Frank Costanza!
Nemlig! Hvem fanden er de? Hvad bilder de sig ind?
Av! Far…
Jeg var 65 år, og jeg fik ingen jobtilbud.
Og jeg havde ingen planer.
Så ringede Larry David.
Han sagde: "Vi vil have dig som ny far i Seinfeld."
Jeg kunne ikke få mig selv til at bruge en af dem.
Jeg har en slags…
…fobi!
Latterligt? Jeg skal vise dig latterligt. Kom med den.
Jeg føler, han havde en masse i sig, der ligesom…
-Det… -Det kom ud i Seinfeld.
Når mit blodtryk bliver for højt, råder båndet mig til at sige:
"Sindsro nu!"
Jeg fandt ind til min "indre vrede."
Det…
Ifølge min hustru Anne Meara.
Vi… Vil du sige noget, Jerry? Jeg vil ikke bryde ind.
Hvis du vil sige noget, så ud med det.
Vi er jo Mikes gæster denne uge.
-Nemlig. -Og som medværter
kunne vi bidrage med noget.
At han fik afløb for alt det,
der var blevet… lagt låg på i livet.
Det var måske delvist der, karakteren kom fra.
Syng med, alle sammen!
Tag mig med til…
Selvom man elsker teatret
og alt det, man får fra et publikum,
så ser hele verden dig, når du er med i en tv-serie.
Hvilket er skønt for mig, for jeg vil så gerne elskes af alle.
-Hej. -Jeg ser din serie. Jeg elsker den.
-Jerry Stiller, ikke? Har Meara det godt? -Hun er i topform.
Da min far kom med i Seinfeld,
kunne min mor slappe lidt mere af,
for hans succes afhang ikke af hende.
Jeg tror, det var en lettelse for hende.
Jeg har vist nået den alder,
hvor man må tænke over tingene, ellers er der noget…
Du har kludret i det. Og det er aldrig for sent at ændre på tingene.
Hun stoppede endelig med at ryge og drikke.
Og hun anerkendte… hvor alt det stammede fra.
Mange mener, det gør for ondt
at udforske visse områder,
men jeg har fundet det nyttigt at tænke tilbage på nedture,
man ikke håndterede dengang.
Og får man det ikke håndteret, når det sker,
så stikker det sit grimme hoved frem senere.
Det var smukt. Hun…
…voksede.
Men min far kunne aldrig acceptere det.
Selv når hun gik til AA-møder hver dag,
og hun sagde: "Jerry, jeg er alkoholiker."
Han ville sige: "Vær ikke så hård ved dig selv.
Der er så meget pres på og…"
Han ville aldrig kritisere hende på den måde.
Han havde en ubetinget kærlighed til hende.
-Er det hendes After-Play-ringbind? -Det lå i hendes ting.
Wauw. Hvor er det fedt.
Anne spiller hovedrollen i sit eget skuespil After-Play,
der kører off-Broadway på Theater Four i New York City.
Det var forvirrende. Mikey!
Det er episk, for guds skyld!
-Scenen med vanterne! -Vanter?
Hun taler om to piger, der vist repræsenterer dig og mig.
"Suzie og Polly? Hvad er der med dem? De er smukke."
"De er så vrede. Jeg var der aldrig for dem.
Selv når jeg var der, var jeg der ikke."
"Vær ikke så hård ved dig selv. Du var en skøn mor."
"Vi havde jo begge en karriere."
"Vi havde travlt med at blive rige og berømte."
Jeg føler, at jeg taler med mig selv på scenen.
Måske fordi… De replikker, Anne har skrevet,
er stort set alt sammen noget, vi har sagt på et tidspunkt i livet.
"Skønt at være sammen med jer. Måske snupper jeg en drink til."
Raziel rækker hende øreringen.
"Du tabte vist den her."
"Min ørering! Jeg troede, jeg havde mistet den."
"Intet er mistet, frøken."
Jeg føler… Måske er det på grund af mit eget ægteskab,
men jeg har bare meget mere empati for dem nu.
Fordi… Sikkert fordi jeg selv har været igennem nogle ting
og har set, hvor hårdt det er at gøre det, de gjorde.
Han elskede at komme herud.
-Bedstefar Jerry. -Ja.
Christine og jeg havde været separeret i et par år,
og da COVID så brød ud,
besluttede vi at tage tilbage til huset med ungerne.
-Og det træ… -Der er det.
Hans yndlingstræ. Det store fyrretræ.
Pludselig var vi alle samlet i huset,
og på det tidspunkt begyndte jeg på filmen.
Så det hele begyndte at samle sig.
-Og hun bruger ordet "glædesløst." -Ja.
Vi talte om vores problemer,
og jeg så på alt det, mine forældre havde været igennem
på en helt ny måde.
Havde nogen fortalt mig, at jeg i min alder…
…ville være lykkeligere, end da jeg var ung,
ville jeg sige: "Men hvordan?"
Men det er skønt, ikke? At opdage, at det er muligt.
Tak. Det er sødt af jer.
Jeg… jeg vil gerne fortælle lidt… lidt om mit liv. Jeg håber…
Jeg har optrådt med et show,
hvor jeg gennemgår mit liv.
Jeg… jeg synes, det er så skønt.
Det er den del af mit liv… Det er det, jeg altid har ønsket.
Jeg har altid ville arbejde solo.
Jeg ved det. Jeg ved det. Det er bare…
Mange tak.
Nå, der er hun. Det…
Det er min kone. Den skønne… Anne Meara.
Det er hende, ja.
Sært nok ville Anne sætte sig blandt publikum
og begynde at afbryde mig.
Du bliver så seriøs.
Det bliver så tungt.
Som at læse haftara op til din bar mitzvah.
Så pludselig
var det Stiller og Meara igen.
-Hej. -Hej med dig.
Jeg er Hershey Horowitz.
Jeg er Mary Elizabeth Doyle.
-Er det dig? -Er det dig?
-Det er mig. -Og mig.
-Mary Elizabeth Doyle. -Hershey Horowitz.
-Åh, godt at se… -Du ligner dig selv!
Åh, hold op.
Hvad er du mest stolt af i din karriere?
Det, jeg er mest stolt af i mit liv, er…
…at jeg oprigtigt lærte min mand at kende.
At jeg respekterer ham og respekterer det, vi opnåede sammen.
Okay. Er du sikker på, du vil have halvdelen?
Jeg hader det tofu-halløj.
Hun skrev et par skuespil, og så skrev hun om sit liv.
Det her er alt sammen drømme.
"Jerry ligger på sengen med mig og Ben i Nantucket.
Vi holder i hånd, Jerry og mig.
Jeg mærker hans hænder og hans hud.
Solen på min ryg, da sengen står ved vinduet.
Jerry siger: 'Det satans fly lettede aldrig, så jeg kom hjem.'"
Vi havde et hus i Nantucket,
og det var et af deres yndlingssteder.
Det er der, de begge er begravet sammen nu.
Efter min mor fik sit slagtilfælde,
kunne hun ikke rigtig kommunikere.
Men så du hende i øjnene, kunne du se, hun var derinde.
Hun var stort set helt lammet.
Men hun kunne…
Når vi sagde noget sjovt, ville hun grine.
Vi kunne ikke gøre andet end at prøve at få hende til at grine.
Amy spillede karakterer, jeg spillede karakterer.
Sagde jeg noget, der fik hende til at grine, blev jeg stolt.
For hun var et hårdt publikum.
I flere år…
To eller tre år. Noget i den stil.
Og så…
Jeg ville være skuespiller, så…
Jeg gik på skoler i New York og…
Jeg mødte Anne Meara.
Det var stort.
Hun var den mest utrolige person i hele verden, Anne Meara.
Jeg havde aldrig mødt nogen som hende før.
Jeg…
Vi blev forelskede eller noget i den stil.
Nærer du nogen som helst vrede?
-Nej, faktisk ikke. Ikke mere. -Okay.
-Jeg elsker dig meget højt. -Det ved jeg. Jeg elsker dig lige så højt.
-Elsker dig. -Jeg elsker dig.
-Sig mig engang, far. -Hvad?
Er det her det allerbedste? Bare at leve?
Ja. Sådan er… livet.
Ja? Når vi skal herfra, tager vi af sted sammen, os to.
Ja, okay. Hånd i hånd og det hele.
Nemlig. Vi holder i hånd.
Vi får det hyggeligt sammen, hvor end vi ender.
Jeps.
Tager vi til shows deroppe?
Jeg tog dig altid med… Ja, jeg skal nok tage dig med.
-Vil du sige noget til Ben? -Hej, Ben. Alt okay?
Du ville sige hej til Amy, ikke?
Hun er også i showbusiness. Hun er en meget talentfuld lille pige.
Det er som et mirakel. Det går fra en…
…til den næste…
Du må gerne kalde det et mirakel.
-Ja. -Ja, nogle gange er talentet…
…i dig et sted, og det gives videre.
Ja. Ja.
-Hvad er det? -En båndoptager.
-En båndoptager? Åh. -Ja.
Alt, du siger, kommer med på båndet.
-Så de kan høre dig for evigt. -Ja.
Du forsvinder aldrig.
TAK TIL MIN VEN MARK ROMANEK FOR AT HJÆLPE MIG MED AT LAVE DENNE FILM.
Oversat af Stephan Gru