Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- ארִיה וילטקינסון‬ ‫אמוקסיצילין -‬
‫- צו פינוי -‬
‫אריה.‬
‫אריה. בואי, מותק.‬
‫את צריכה לקום. קדימה, בואי.‬
‫תראי, אימא. קידדתי את זה!‬ ‫-אני יודעת, מותק. יופי. אבל אזיז את זה,‬
‫כי הוצאתי את כל הכסף שנשאר לי‬ ‫על הסוללות והחוטים האלה.‬
‫ואם הפרויקט שלך ליריד המדע יירטב,‬ ‫הוא לא יעבוד.‬
‫אני מספיק גדולה לעשות אמבטיה לבד.‬ ‫-אני לא רוצה שתיפלי ותיפגעי שוב, טוב?‬
‫אני צריכה ללכת לבית הספר היום?‬
‫אנחנו עוברות את זה כל יום.‬
‫אריה, את חייבת ללכת לבית הספר, טוב?‬ ‫בגלל זה את כל כך חכמה.‬
‫תוכלי לתת לה את הכסף היום‬ ‫כדי שהיא תפסיק לצחוק עליי?‬
‫מי?‬
‫המורה אמרה שאני צריכה לשלם 40 דולר‬ ‫על ארוחת הצהריים,‬
‫כדי שאפסיק לאכול את ארוחת הצהריים המיוחדת.‬
‫היא אמרה את זה מול כל הכיתה?‬
‫קדימה, מותק. בואי נלך, קדימה.‬
‫- סרטו של טיילר פרי‬ ‫הקש האחרון -‬
‫קדימה.‬
‫תרימי אותו, אל תגררי אותו, בבקשה. בחייך...‬ ‫-אני רוצה את התיק השקוף.‬
‫אין לי זמן לזה היום, טוב?‬
‫בני, סליחה, אין לי כלום בשבילך היום.‬ ‫-ג'אניה.‬
‫איפה השיניים שלך?‬
‫תיכנסי לאוטו.‬
‫קדימה, תחגרי חגורת בטיחות.‬
‫זה כל מה שיש לי, טוב?‬
‫אלוהים יברך אותך, מותק.‬
‫אל תקנה אלכוהול.‬ ‫-לא.‬
‫אני כבר לא שותה.‬
‫אוקיי.‬
‫את יכולה לתת לו כסף‬ ‫אבל לא לשלם לי שכר דירה?‬
‫נמאס לי מהחרא שלך. כבר הוצאתי צו פינוי!‬
‫היום משלמים לי ויש לי הפסקה בעשר.‬
‫כשאצא להפסקה, אביא לך את הכסף.‬
‫אני מבטיחה.‬ ‫-כדאי מאוד, או שכל החרא שלך יהיה ברחוב!‬
‫תוכלי לגרום להם להנמיך את המוזיקה‬ ‫כדי שהבת שלי תישן בלילה?‬
‫בחיים לא! הוא משלם שכר דירה!‬
‫על מה היא מדברת, לעזאזל?‬
‫תחגרי חגורה.‬
‫- בית הספר היסודי וודרו וילסון -‬
‫הגענו!‬
‫טוב, מותק. היום משלמים לי, בסדר?‬
‫אז אבוא לתת לך את הכסף לארוחת הצהריים‬
‫כדי שתוכלי לאכול עם כולם, טוב?‬
‫מבטיחה?‬
‫מבטיחה.‬
‫קדימה, בואי. אסור לאחר.‬
‫טוב, אני אוהבת אותך.‬ ‫-גם אני.‬
‫יום טוב.‬
‫אני באה!‬
‫הלוואי ש... את תעזרי לנו?‬
‫רק אחתים כרטיס.‬
‫טוב, כשהיא תבוא, תגיד לה להתקשר אליי.‬
‫שתזיז את התחת ותבוא.‬
‫כן.‬
‫זה תמיד גן חיות מחורבן ב-1 בחודש.‬
‫אנג'לה התקשרה ואמרה שהיא חולה.‬
‫כן, אז יש לי שתי קופות פתוחות,‬ ‫תגיעי בזריזות.‬
‫אמרתי לך להזדרז. למה את הולכת?‬
‫שיט.‬
‫היא בקושי מזיזה את התחת.‬
‫אוכל לקבל את הבא בתור כאן.‬
‫סליחה, גברתי. לא תוכלי לקנות חלק מהדברים‬ ‫עם תלושי רווחה.‬
‫כלבה, אני תמיד עושה את זה.‬
‫לא ידוע לי מי נתן לך לנהוג כך,‬ ‫אבל אסור לנו לעשות זאת.‬
‫את ממשטרת הרווחה או משהו?‬
‫אני צריכה 38.28 דולר, גברתי...‬ ‫-38 דולר? תזדייני. תני לי את הכרטיס שלי.‬
‫בוא כבר!‬
‫מה ל...‬
‫תנקי את זה.‬
‫הם רק מחכים להחליק וליפול.‬
‫מהר!‬
‫היא תכף תחזור, חברים.‬
‫הכלבה הזאת חתכה אותך?‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫מה שלומה?‬
‫הילדה שלי בסדר.‬
‫הנה, קחי.‬
‫אני לא אקח את זה ממך. גם לך מספיק קשה.‬
‫אני אסתדר. זה יעזור עם התרופות שלה.‬
‫לא. לא אקח את זה ממך.‬ ‫היום מקבלים משכורת. אני אסתדר.‬
‫ג'אניה, את לא יכולה להמשיך ככה.‬
‫אני דואגת לך.‬
‫זה בסדר.‬
‫הרופא אמר שכשהיא תגדל,‬ ‫היא תתגבר על חלק מהדברים, טוב?‬
‫אז יהיה לי יותר זמן‬ ‫ואחזור לבית הספר לאחיות.‬
‫אנחנו נהיה בסדר.‬
‫אנחנו רק צריכות לעבור את זה וזהו.‬
‫אוקיי.‬
‫נצא לפני שהחרא הזה יחזור עם השטויות שלו.‬ ‫-אוקיי. אני יודעת.‬
‫רגע, אני באה.‬
‫הלו?‬
‫כן. אריה סיפרה לי על הכסף.‬
‫תראי, אביא את הכסף לארוחת הצהריים.‬
‫אבל למה עשיתם את זה? זה מביך את הילדים.‬
‫היא נפלה באמבטיה. לא!‬
‫אל תעשו את זה, בבקשה. היא נפלה!‬ ‫תשאלו אותה, היא תספר לכם.‬
‫אמרתי לכם כמה היא חולה.‬
‫אל תעשו את זה, בבקשה.‬ ‫לא אוכל לצאת מהעבודה.‬
‫את רוצה את העבודה הזאת או לא?‬
‫זה בית הספר של הבת שלי.‬
‫לא אכפת לי אם זה הנשיא, ראית את התור בחוץ!‬
‫אוקיי.‬
‫ואת מדברת בטלפון, לעזאזל.‬ ‫את יודעת שזה מנוגד למדיניות החברה, נכון?‬
‫ריצ'רד, חכה! ריצ'רד, בבקשה. משהו קורה‬ ‫בבית הספר של הבת שלי. אני צריכה לצאת.‬
‫סליחה...‬ ‫-אין סיכוי שאת מנסה ללכת, ג'אניה.‬
‫אין לי ברירה, אמרו לי שאני חייבת לבוא.‬ ‫-ג'אניה, תמיד קורה איתך משהו. איזה קשקוש.‬
‫בחייך, ריצ'רד,‬ ‫אני והבת שלי לבד. אין לי מישהו אחר.‬
‫תחזרי לכאן בעוד 30 דקות. הבנת?‬
‫לא אוכל להספיק ב...‬ ‫-את רוצה לצאת או לא?‬
‫אוקיי. אפשר לקבל את הצ'ק שלי?‬
‫שיט, את השתגעת לגמרי, ילדה.‬
‫אני אטפל בקופה שלך, אעשה את העבודה שלך‬ ‫ואת רוצה טובה? אם לא תסתלקי...‬
‫זוזי, לכי מפה.‬
‫שלושים דקות, לעזאזל!‬
‫- בנבולנט‬ ‫בנק ונאמנות -‬
‫אוכל לעזור לך, ללא הפקדות מזומן.‬ ‫אוקיי, אוכל לעזור לך אם יש לך צ'קים.‬
‫סליחה.‬
‫היי, שמי ג'אניה וילטקינסון‬ ‫אני עובדת מעבר לרחוב.‬
‫כן, אני מכירה אותך.‬
‫כן, ניסיתי להוציא 40 דולר מהחשבון‬
‫ועל המסך כתוב "אין יתרה מספקת",‬
‫ואני יודעת שיש לי 47 דולר בבנק.‬
‫טוב, קיבלת את ההודעה הזו‬ ‫מכיוון שחשבונך ייסגר‬
‫אם אין לך יתרה מינימלית הדרושה לפעולתו.‬
‫אוקיי, אוכל לסגור אותו?‬ ‫-סליחה, תצטרכי להמתין בתור.‬
‫אני יודעת, אבל הבת שלי...‬ ‫-אני מצטערת.‬
‫- בית הספר היסודי וודרו וילסון -‬
‫באתי הכי מהר שיכולתי!‬ ‫-סליחה, גברת וילטקינסון.‬
‫אימא!‬ ‫-מה? רגע!‬
‫גב' וילטקינסון, אני דיאן הצ'ינסון...‬ ‫-רגע! לא!‬
‫משירותי הרווחה לילדים ולמשפחה...‬ ‫-תני לי לדבר איתה!‬
‫את לא מבינה.‬
‫יש לה התקפים.‬ ‫אוקיי, היא צריכה את התרופה שלה.‬
‫היא לא אוהבת להיות בלעדיי.‬ ‫-תקשיבי לי.‬
‫אני רוצה לאימא!‬ ‫-לא, אסור לגרום לה להתרגשות כזאת!‬
‫תקשיבי לי...‬ ‫-לא!‬
‫לא!‬
‫יש לה אסתמה קשה. אל תצרחי! אל תצרחי, אריה!‬
‫רק רגע.‬
‫אתם לוקחים את הבת שלי?‬
‫היא תהיה בידיים טובות.‬
‫היא בידיים טובות איתי.‬ ‫-אימא!‬
‫את זה נצטרך לברר.‬
‫לא, הבת שלי בטוחה איתי!‬ ‫-אימא!‬
‫אבל המורה והמנהלת‬ ‫אמרו שהיא מגיעה לבית הספר רעבה מאוד.‬
‫את...‬
‫יש לי שתי משרות, אוקיי?‬
‫יש לי שתי משרות‬ ‫כדי לוודא שיש לנו מה לאכול, טוב?‬
‫היא לא יכולה לאכול הכול. את יודעת את זה!‬
‫אני נותנת לה את מה שהרופא אומר לי לתת לה!‬
‫המורה גם אומרת שהיא בדרך כלל לא נקייה.‬
‫אלוהים, זה שקר! זה שקר!‬
‫תקשיבי... טוב, לפעמים אין לי גז.‬
‫בסדר? אין לי גז. ואז אין לי מים חמים.‬
‫אבל אני רוחצת אותה. אני רוחצת אותה!‬
‫היא רק... פשוט נעשה לה קר מאוד.‬
‫אוקיי? ואני אומרת לך את האמת.‬
‫אני נשבעת לך שאני אומרת את האמת!‬
‫נצטרך לבצע ביקור בית.‬ ‫-בבקשה.‬
‫למה אתם עושים את זה?‬
‫אל תיקחו את הבת שלי, בבקשה.‬
‫זה כבר נעשה.‬
‫בבקשה, לא!‬
‫זה כרטיס הביקור שלי.‬
‫יש לנו את הפרטים שלך. נהיה בקשר.‬
‫מה לגבי התרופות שלה?‬
‫היא תהיה בידיים טובות.‬
‫כלבה טיפשה מזדיינת!‬
‫את שלי, בת זונה.‬
‫את תצטערי שיצאת מהבית.‬
‫אני כל כך שמחה שהגעת.‬
‫הבחור הזה העיף אותי מהכביש,‬ ‫רשמתי את מספר הרכב שלו.‬
‫הנה הוא!‬
‫לא ידעת שאני שוטר, מה?‬
‫רישיון נהיגה ורישיון רכב, גברתי.‬
‫אבל לא עשיתי כלום.‬
‫פגעת ברכב החדש שלי, לעזאזל!‬ ‫-אתה פגעת בי!‬
‫רישיון נהיגה ורישיון רכב, גברת.‬ ‫תגידי לי שהם לא פה כדי שאעצור אותך, כלבה.‬
‫בחייך, אני מסתדרת.‬
‫אתה עצבני מדי. תחזור לתחנה. קדימה!‬
‫אם אראה אותך שוב איפשהו,‬
‫אני אמצא דרך חוקית לפוצץ לך את המוח! הבנת?‬
‫היי! לך מפה.‬
‫תגרמי לה לסבול.‬
‫יש לך רישיון ורישיון רכב, גברתי?‬
‫תוקפם פג.‬
‫אני יודעת. היום אקבל משכורת‬ ‫והתכוונתי לטפל בזה. היום. בבקשה.‬
‫אכתוב לך דוח ואחרים לך את הרכב.‬ ‫לא! בבקשה. אני חייבת את הרכב שלי.‬
‫גברתי...‬ ‫-לא אוכל לשלם דוח. לא.‬
‫לא, אני צריכה את הרכב שלי!‬ ‫-גברתי, אם תתניעי - תיעצרי.‬
‫אני מקילה עלייך. הוא לא יעשה את זה.‬ ‫תרצי שאחזיר אותו הנה?‬
‫תישארי כאן ואל תזוזי.‬
‫אוכל לעזור לבא בתור.‬
‫לא, גברתי.‬
‫תשתמשי בקופה השנייה, בבקשה. לא. תודה.‬
‫התקשרתי למישל.‬
‫כן.‬
‫יצאת לשעתיים.‬
‫תראי אותך.‬
‫תיכנסי למשרד. קדימה.‬
‫תראי אותך.‬
‫את מטפטפת על כל הרצפה.‬
‫אני...‬
‫אני אצטרך להעיף אותך.‬
‫אני צריכה את העבודה הזו.‬ ‫-טוב...‬
‫היית צריכה לחשוב על החרא הזה‬ ‫לפני שבאת לכאן באיחור של שעתיים!‬
‫היית בבנק ממול, לעזאזל!‬
‫מישל ראתה אותך שם!‬
‫אמרת לי שאת הולכת לבית הספר!‬
‫ניסיתי להוציא כסף בשביל הבת שלי,‬ ‫לארוחת הצהריים שלה.‬
‫יש לך יותר מדי תירוצים מזדיינים!‬
‫אני מצטער, אבל אצטרך... לא, חכי רגע.‬
‫אני לא מצטער.‬
‫את הבאת על עצמך את כל החרא הזה!‬
‫את מפוטרת, לעזאזל.‬
‫אוכל לקבל את הצ'ק שלי?‬
‫את רוצה את הצ'ק שלך?‬
‫את יודעת, כשמפטרים אותך, הצ'ק מגיע בדואר.‬
‫זו מדיניות החברה.‬
‫לא אוכל לחכות לצ'ק שיגיע בדואר,‬ ‫אני צריכה לשלם שכר דירה ולתת את הכסף לבתי‬
‫כדי שתאכל צהריים.‬ ‫-ומה את רוצה שאעשה בקשר לזה?‬
‫הצ'ק ממש שם.‬
‫אני לא נותן לך כלום.‬
‫עכשיו עופי מפה.‬
‫לא!‬
‫מה עשית?‬
‫היית אמורה לחזור עד עשר בהפסקה שלך.‬ ‫זה לא מה שאמרת?‬
‫לא!‬ ‫-אני יודעת שאין לך כסף!‬
‫בגלל זה כל החרא שלך בחוץ.‬
‫ואם לא תשלמי, שאר החרא הזה ילך לזבל!‬
‫לא!‬
‫אלה שתי...‬
‫למה עשית את זה?‬
‫את בטח חושבת שאני חתיכת טיפשה!‬
‫לא!‬
‫איפה היית? התקשרתי אלייך כל היום! בחייך...‬
‫מה זה החרא הזה?‬
‫אני צריכה את הצ'ק שלי.‬ ‫-מה לא הבנת ב"דואר"?‬
‫לא יהיה לי או לבת שלי איך לחיות. בבקשה.‬
‫למה את חושבת שזה חלק מהבעיה שלי?‬
‫את מפוטרת. עכשיו תזדייני מפה.‬
‫בחיי!‬
‫אוקיי, אאסוף אותך בשבת.‬
‫היי, מה שלומך, גברת...‬
‫ג'אניה?‬
‫רציתי לשאול אם אתם מוכרים פה סיגרים.‬ ‫-סליחה, אתה לא אמור להיות פה...‬
‫שתוק ותן לי את הכסף!‬
‫שיט!‬ ‫-תן לי את הכסף! תן את הכסף!‬
‫הנה! קח!‬ ‫-הכול!‬
‫קח!‬ ‫-תן לי גם את מה שבכספת!‬
‫תביא את הכסף הדפוק, סבא!‬
‫מהר!‬ ‫-בסדר! תירגע!‬
‫קדימה!‬
‫תניח אותו! רד לרצפה!‬ ‫-אוקיי!‬
‫בסדר!‬ ‫-טוב, קדימה!‬
‫תביאי את הכסף המזדיין!‬ ‫-טוב, קח אותו! קח אותו וזהו!‬
‫בעצם, שימי את זה פה.‬ ‫-לא, בבקשה! אני צריכה את זה בשביל הבת שלי!‬
‫לא!‬ ‫-שימי את הכסף בתיק!‬
‫תני לו את זה!‬
‫תני לי את זה! פאק!‬
‫שיט! תני לו את התיק!‬
‫לעזאזל!‬
‫את חושבת שאני טיפש?‬
‫את עשית את זה!‬
‫כן, את!‬
‫את ארגנת הכול!‬
‫את הולכת לכלא!‬
‫לא הכרתי אותו.‬
‫הוא קרא לך, ג'אניה.‬
‫הלו?‬ ‫-הוא קרא את תג השם שלי.‬
‫הלו? תקשיבו.‬
‫היה כאן שוד ואחת העובדות שלי תכננה אותו.‬
‫שמה ג'אניה וילטקינסון.‬
‫את הולכת לכלא. כן.‬
‫למה לא נתת לו את התיק הדפוק?‬
‫אמרת שזה בשביל הבת שלך.‬ ‫היא הכירה אותו! ג'אניה, הכרת אותו!‬
‫את הולכת לכלא!‬
‫נראה איזו אימא תהיי מהכלא!‬
‫סליחה. אנחנו סגורים.‬
‫אני צריכה להפקיד את הצ'ק שלי.‬ ‫-סליחה, עכשיו אחרי ארבע.‬
‫ג'ונס.‬
‫תכניס אותה.‬
‫תודה.‬
‫שוב שלום.‬
‫היא תעזור לך.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫כן, איזה בלגן.‬
‫שוד?‬
‫הכסף עדיין כאן.‬
‫נראה שהוא ניסה לשדוד את המקום‬
‫ואישרנו את זהותו של המנהל.‬
‫ירי מטווח קצר, אחת בראש ואחת בחזה.‬
‫שניהם ירו?‬
‫לא.‬
‫מצלמות?‬
‫הן עובדות?‬ ‫-זה מה שרציתי להראות לך.‬
‫הכול תקין. נקרין את זה שוב.‬
‫אנחנו יודעים מי זאת?‬
‫במוקד החירום מסרו ששמה ג'אניה וילטקינסון.‬
‫הקורבן התקשר ואמר שהיא ארגנה הכול‬ ‫והיא ירתה בו.‬
‫זה תיק העובדת שלה. הוא היה בארון.‬
‫נראה שהם באו לשדוד אותה‬ ‫והיא קיבלה את הצ'ק שלה.‬
‫עוד מישהו מכיר אותה?‬
‫הבלשית קיי ריימונד. היית עדה לזה?‬
‫רק ראיתי את ג'אניה שם. שמעתי יריות וברחתי.‬
‫מה תוכלי לספר לי עליה?‬
‫היא אישה טובה.‬
‫היא אימא טובה.‬
‫היא לא הייתה עושה משהו כזה.‬
‫היא מישהי שניתן לחשוב שתתכנן שוד?‬
‫אין סיכוי.‬
‫לא היא.‬
‫ג'אניה היא חברה שלי.‬
‫אני מכירה כמה כלבות בשכונה‬ ‫והיא לא דומה להן בכלל.‬
‫אני לא משקרת. זאת האמת!‬ ‫היא לא הייתה עושה דבר כזה.‬
‫היא אימא, יש לה ילדה וכל זה!‬
‫את יודעת אם היא הכירה את השודד?‬
‫היא לא מדברת עם אף אחד.‬
‫השוטר ימשיך לשאול אותך עוד שאלות.‬ ‫-אתם חייבים לעזור לה.‬
‫היא מתמודדת עם המון חרא‬
‫ואני היחידה שתומכת בה.‬
‫אין לך מושג מה זה.‬ ‫היא לא הייתה עושה דבר כזה.‬
‫אני אומרת לך שהיא לא הייתה עושה את זה.‬ ‫-תודה שהקדשת לנו זמן.‬
‫אין ספק שהיא מעורבת.‬ ‫היא יצאה ברכב של הפושע.‬
‫תפיץ את פרטי הרכב שלה‬ ‫ואת פרטיה כדרושה לחקירה.‬
‫דרושה לחקירה?‬
‫את רוצה לצפות בזה שוב?‬
‫בילי, אני אטפל בזה.‬ ‫ותוודא למצוא את סורקי לוחיות הרישוי באזור.‬
‫בסדר.‬
‫הבא בתור, בבקשה.‬
‫אני צריכה לפדות את זה.‬
‫בטח יש לך ילדים.‬ ‫הם שפכו על זה ברד או משהו?‬
‫אפשר לקבל תעודת זהות?‬
‫תעודת זהות.‬
‫היא נגנבה.‬
‫אני מצטערת, לא אוכל לפדות את הצ'ק‬ ‫ללא תעודת הזהות שלך.‬
‫כבר עזרת לי בעבר, אז פשוט תפדי אותו.‬
‫כן, אני יודעת, אבל...‬ ‫-בבקשה.‬
‫זו המדיניות בבנק.‬ ‫לא אוכל לפדות צ'ק ללא תעודת זהות.‬
‫אבל את מכירה אותי, טסה.‬ ‫כבר עזרת לי פעם. תפדי את הצ'ק.‬
‫תקשיבי, אני מבינה. אבל תראי,‬ ‫תוכלי לדבר עם המנהלת ואולי היא תעזור, אבל...‬
‫אני מצטערת.‬
‫סליחה, אבל...‬
‫אלוהים!‬ ‫-תפדי את הצ'ק.‬
‫אוקיי.‬ ‫-בבקשה.‬
‫אוקיי...‬
‫- אזעקה שקטה מופעלת -‬
‫בנק ונאמנות בנבולנט,‬ ‫מדברת ניקול. אפשר לעזור?‬
‫כאן מוקד החירום. קיבלנו התרעה על שוד פעיל.‬
‫כן, זה נכון.‬
‫מה שמך?‬
‫ניקול פרקר. אני המנהלת.‬
‫וזה הסניף ברחוב מימס?‬
‫כן.‬
‫האם את רואה את החשודים, גברתי?‬ ‫אם כן, תוכלי לתאר אותם?‬
‫כן.‬
‫אישה שחורה. כ-170 ס"מ.‬
‫היא לובשת וסט אדום וג'ינס.‬
‫היא באה לכאן תמיד.‬ ‫היא עובדת ממול בסופר סנטר.‬
‫את יודעת איך קוראים לה?‬
‫אני לא זוכרת את שם המשפחה.‬
‫משהו כמו ג'אני, אני חושבת.‬
‫ג'אניה וילטקינסון, גברתי?‬
‫איך אתה יודע את זה?‬
‫המשטרה בדרך.‬
‫אלוהים.‬
‫מה קרה, גברתי?‬
‫יש לה פצצה.‬
‫תישארי על הקו, גברתי.‬
‫ופינית אותה היום?‬
‫לעזאזל, כן.‬
‫אריה וילטקינסון.‬
‫מי זאת?‬ ‫-הבת שלה.‬
‫היא הייתה חולה.‬
‫ג'אניה תמיד לקחה אותה לבית החולים.‬
‫למרות שהיה לה קשה, היא תמיד נתנה לי כסף.‬
‫היא ילדה טובה.‬
‫השטויות של בני לא מעניינות אותי.‬
‫הייתה לי זכות להעיף אותה וזה מה שעשיתי.‬
‫נוכל לראות את הדירה?‬
‫יש לכם שכר דירה ראשון ואחרון?‬
‫אחרת לא תראו כלום.‬
‫גברתי, יהיה נחמד אם תוכלי לשתף פעולה.‬ ‫-בילי.‬
‫היא אפילו לא שווה את זה.‬
‫מה את מקשקשת?‬ ‫חשבת שאכפת לי מהמשטרה. אני לא שמה עליהם.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן.‬
‫יותר מדי זיכרונות, בילי.‬
‫שוד בנק פעיל, החשודה ג'אניה וילטקינסון.‬
‫מה לעזאזל? קדימה, נזוז.‬
‫רגע.‬
‫למה את נותנת לי את כל... אני לא רוצה את זה!‬
‫מה את עושה?‬
‫לא, אני רק רוצה שתפדי את הצ'ק שלי.‬
‫הצ'ק שלי על סך 521 דולר.‬ ‫תפדי את הצ'ק שלי, אני לא רוצה את זה.‬
‫כן. אוקיי.‬
‫ג'ונס, תוציא את כולם מהבנק.‬
‫שודדים אותנו.‬ ‫-מה?‬
‫כן, יש לה אקדח ופצצה.‬
‫כן.‬
‫אתן לך לדבר עם המאבטח.‬
‫הנה, ג'ונס. דבר איתה.‬
‫סליחה, אדוני. הבנק סגור.‬
‫רגע, על מה את מדברת?‬ ‫-אדוני!‬
‫אנחנו צריכים שתצאו.‬
‫גברתי, אני עמדתי בתור הדפוק הזה...‬
‫מה זה?‬ ‫-אני צריכה את הכסף שלי.‬
‫את יודעת כמה זמן אנחנו מחכים?‬
‫שודדים אותנו. סליחה, שודדים אותנו...‬
‫סליחה?‬ ‫-כן?‬
‫אני לא מבינה מה הבעיה שלה, את יכולה...‬
‫כן.‬
‫אני לא יודעת למה היא נותנת לי את הכסף הזה.‬ ‫אני רק רוצה לפדות צ'ק.‬
‫אעשה את זה בשבילך.‬
‫למה היא מתנהגת ככה? לא עשיתי לה כלום!‬
‫אני יודעת שלא.‬ ‫-היא אמרה שאני צריכה תעודת זהות.‬
‫אין לי תעודה... היא מכירה אותי, טסה!‬ ‫-היא צודקת. היא מכירה אותך...‬
‫למה היא מתנהגת כאילו שהיא לא מכירה אותי?‬ ‫-בסדר. אני אעשה את זה.‬
‫בגלל שאני מכירה אותך.‬
‫אני מכירה אותך.‬
‫תודה.‬ ‫-בסדר?‬
‫אני רק צריכה את הכסף שלי.‬ ‫אני רק צריכה לפדות את הצ'ק שלי. זהו.‬
‫רק 521 דולר וזהו.‬ ‫-טסה.‬
‫בבקשה. זהו.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫טסה?‬ ‫-כן.‬
‫תפדי את הצ'ק שלה.‬
‫טסה?‬ ‫-למה היא בוכה?‬
‫זה בסדר.‬
‫פדי את הצ'ק, טסה.‬ ‫-טוב.‬
‫מתי תגיע היחידה הניידת?‬ ‫-10 דקות, המפקד.‬
‫אתם הפצתם את הפרטים שלה?‬ ‫-כן, המפקד.‬
‫בסדר. ספרי לי עליה.‬
‫ג'אניה אן וילטקינסון, בת 42, ללא רקע פלילי‬
‫נראתה בסרטון אבטחה‬ ‫כשהיא רוצחת את הבוס שלה בסופר סנטר.‬
‫טוב, אני צריך קשר לבנק.‬
‫אנחנו צריכים ליצור קשר עם הבנק עכשיו.‬
‫ותגיד להם שימהרו,‬ ‫אני רוצה גם תצפית על הבנק.‬
‫זירת הפשע הייתה קשה?‬
‫כן, קשה מאוד.‬
‫אנחנו חושבים שהיא תכננה את השוד בסופר סנטר‬ ‫והוא השתבש.‬
‫היא עזבה ברכב מילוט.‬
‫או...‬
‫דברי.‬ ‫-טוב, לפי מה שראיתי בסרטון,‬
‫נראה שהיא הייתה קורבן ונקלעה לשוד.‬
‫אוקיי. אז איך תסבירי את רצח הבוס שלה?‬
‫היא פונתה מביתה היום.‬
‫זו עוד סיבה לשדוד בנק.‬
‫ואולי היא לא יכלה להתמודד עם זה‬ ‫ורצתה את המשכורת. היא נקלעה לשוד ונשברה,‬
‫אז היא הרגה אותו.‬
‫את, בואי איתי.‬
‫בשטרות של עשרים, בבקשה. אני צריכה כאלה.‬
‫לא!‬
‫בוצע ירי, המפקד! תפוס מחסה! בוצע ירי!‬
‫תרים ידיים!‬ ‫-ידיים למעלה עכשיו!‬
‫בסדר! לא עשינו את זה!‬
‫ידיים למעלה!‬
‫תראו, הגברת עדיין שודדת את הבנק.‬ ‫זה המאבטח.‬
‫היא ירתה בך?‬
‫לא. כשניסיתי לעצור אותה, נפלט כדור.‬
‫המניאק הזה לא עשה כלום.‬
‫טוב, זה היה טיפשי.‬
‫אלוהים!‬
‫קומי!‬
‫תפסיקי להתנהג ככה! לא עשיתי לך כלום!‬
‫זה בסדר. טסה!‬
‫נתת לי את הכסף הזה. דפקת אותי!‬
‫רק רציתי 40 דולר כדי לקחת את זה לבית הספר.‬
‫אנו בשידור מסניף הבנק והנאמנות בנבולנט,‬
‫בו מתבצע כרגע שוד.‬
‫אזעקה שקטה הופעלה והובילה את השוטרים לזירה‬ ‫וכשהגיעו למקום, שמעו ירי.‬
‫ומרתה, גם אנחנו שמענו זאת לפני רגעים.‬ ‫היה כאן כאוס.‬
‫שני גברים יצאו החוצה בריצה‬ ‫אל מטר פקודות מהמשטרה.‬
‫על פי הידוע לנו,‬
‫שם החשודה הוא ג'אניה אן וילטקינסון.‬
‫על פי מקורותינו במשטרה,‬ ‫החשודה מבוקשת לחקירה בשל רצח שבוצע קודם,‬
‫שהתרחש בסופר סנטר בשדרות בנוויל, ליד הבנק.‬
‫טסה! תני לי את זה, בבקשה.‬
‫בנק ונאמנות בנבולנט.‬
‫כן.‬
‫זה בשבילך.‬
‫מי מתקשר אליי?‬
‫המספרים בסניף מועברים לטלפונים ניידים‬ ‫כדי שנוכל להסתובב‬
‫הלו?‬
‫ג'אניה? מדבר פקד וילסון ב...‬
‫אוקיי.‬
‫היחידה הניידת הגיעה.‬
‫היא ניתקה. תתקשר שוב.‬
‫איפה מנהל המו"מ, לעזאזל?‬ ‫-הוא קרוב, המפקד.‬
‫המפקד.‬
‫מה העניין?‬
‫אולי יש לי סיכוי יותר טוב.‬
‫ולמה את חושבת?‬
‫קול נשי, מישהי שהיא תוכל להתחבר אליה.‬
‫אוקיי.‬
‫מה גורם לך לחשוב שזה הדבר הנכון לעשות?‬
‫כאילו, גבר שדד אותה, גבר הפליל אותה.‬
‫היא הרגה גבר.‬
‫ולמה את כל כך בטוחה שהיא הופללה?‬
‫אני מרגישה את זה, המפקד.‬
‫בואי איתי.‬ ‫-כן, המפקד.‬
‫אם משהו ישתבש, זה עלייך.‬ ‫-כן, המפקד.‬
‫היא לא רוצה לדבר איתך.‬
‫תוכלי לדבר איתי ברמקול?‬
‫בבקשה.‬
‫היי, ג'אניה.‬
‫אני הבלשית ריימונד.‬
‫למה כל המשטרה בחוץ?‬
‫דיקמן, מנהל המו"מ.‬
‫יופי. אחת השוטרות שלי יצרה קשר.‬
‫תרצה לקחת פיקוד?‬ ‫-רק רגע.‬
‫תן לי להקשיב.‬ ‫-בסדר.‬
‫קיבלנו התרעה על שוד בבנק.‬
‫לא!‬ ‫-תקשיבי...‬
‫אני יודעת שזה מפחיד‬
‫אבל אני צריכה לשאול אם כולם בסדר שם.‬
‫שמענו ירייה בבנק.‬
‫לא!‬
‫הכדור נפלט! הוא התנפל עליי ואז...‬
‫ואז נפלט כדור!‬
‫אני מבינה.‬
‫אבל נצטרך להיזהר מאוד.‬
‫יש הרבה אנשים שיכולים להיפגע‬ ‫ולא נרצה שזה יקרה, בסדר?‬
‫תקשיבי, לא שדדתי את הבנק.‬
‫רק באתי לפדות את הצ'ק שלי.‬
‫זהו.‬
‫טוב לדעת שאת לא שודדת את הבנק.‬
‫אולי תניחי את הנשק‬
‫וצאי החוצה עם התיק ונבין את כל העניין?‬
‫היא נתנה לי את הכסף‬ ‫ואמרתי לה שאני לא רוצה אותו!‬
‫קראת למשטרה? למה עשית את זה?‬
‫למה עשית את זה?‬
‫תפסיקי לצרוח!‬
‫ג'אניה, תקשיבי לי.‬
‫נראה שזו אי-הבנה אחת גדולה.‬
‫זה נכון.‬ ‫בגלל שלא באתי הנה כדי לשדוד את הבנק!‬
‫זה מה שאני מנסה לומר לכם!‬
‫אני באה הנה תמיד. למה עשית את זה?‬
‫ג'אניה! זה בסדר.‬
‫אוקיי, אף פעם לא באת לבנק עם תיק ואקדח.‬
‫את מבינה למה זה מבלבל?‬
‫היא פועלת טוב.‬
‫טוב.‬
‫אני... האקדח הזה בכלל לא שלי!‬
‫אוקיי, אז בואי נניח אותו,‬
‫נצא החוצה ונדבר על זה. נפתור הכול.‬
‫לא...‬
‫לא, אני רק צריכה את הכסף שלי,‬
‫בגלל שאני צריכה לשלם 40 דולר לבית הספר‬
‫בגלל שהיא צריכה לאכול.‬
‫אם היא לא תאכל, יצחקו עליה!‬
‫אני רק... אני...‬
‫רק באתי לקחת כסף לילדה שלי!‬
‫אוקיי, ואוכל לעשות את זה.‬ ‫אני רוצה שתצאי החוצה ושתדברי איתי קודם.‬
‫את משקרת.‬
‫את לא יכולה לעזור לי!‬
‫אף אחד אף פעם לא עוזר לי!‬
‫אני עושה הכול לבד!‬
‫כל דבר מזוין אני עושה לבד!‬
‫את רוצה להרוג אותי!‬
‫את רוצה להאשים אותי בשוד הבנק הזה‬ ‫ולא עשיתי את זה.‬
‫ואת רוצה לזרוק אותי לכלא.‬ ‫ומה יהיה עם הבת שלי?‬
‫מה עם הבת שלי?‬
‫את משקרת!‬
‫אוקיי, הדרך הטובה ביותר לעשות את זה‬ ‫תהיה לעזור לך להשמיע את הגרסה שלך לאמת.‬
‫- מס' בני ערובה? -‬
‫כמה אנשים נמצאים איתך, ג'אניה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אם את לא רוצה לצאת החוצה,‬ ‫תוכלי לפחות לשחרר אותם?‬
‫אף אחד לא צריך להיפגע, ג'אניה.‬
‫אני לא רוצה לפגוע באף אחד!‬
‫זה מה שאני מנסה לומר לך!‬ ‫לא באתי לכאן כדי לעשות את זה!‬
‫נתקי את הטלפון.‬
‫נתקי!‬ ‫-אוקיי!‬
‫היא ניתקה.‬
‫היי! יש בעיה עם החשמל?‬
‫למה האורות מרצדים? בגלל זה איבדנו אותה?‬
‫תחזירי אותה לטלפון עכשיו!‬
‫דן, תרצה לטפל בזה עכשיו?‬
‫לא, היא הייתה טובה מאוד.‬ ‫-בסדר. טוב.‬
‫ויש לה אמון בבלשית ריימונד.‬
‫לדעתי, היא צריכה להישאר.‬
‫איפה למדת את זה?‬
‫התמחיתי במו"מ בצבא.‬
‫כבוד.‬
‫הנה הכסף שלך, גברת וילטקינסון.‬
‫ג'אניה.‬
‫הנה הכסף שלך.‬
‫את יודעת...‬
‫אני חושבת שזו בסך הכול אי-הבנה.‬
‫אבל נוכל לטפל בזה.‬
‫אוכל לומר להם שזו רק טעות.‬
‫תרצי שנעשה את זה?‬
‫תוכלי לתת את זה לבת שלי?‬
‫קחי.‬
‫אני...‬
‫בבקשה.‬
‫אני בטוחה שהיא תרצה שתיתני לה את זה בעצמך.‬
‫הוא לא ייתן לי.‬
‫- שוד בנק בעיצומו -‬
‫תגידי להן לסגור את התריסים.‬
‫עכשיו!‬
‫טסה, ריה, תסגרו את התריסים. זה בסדר.‬
‫מהר, רוצו!‬
‫הכול בסדר. תעשו את זה.‬
‫עד הסוף! תמשכו אותם עד הסוף למטה!‬
‫ותחזרו הנה. מהר.‬ ‫-קדימה.‬
‫אוקיי.‬
‫נוכל לראות את מצלמות האבטחה.‬
‫טוב, נעשה זום.‬ ‫-זום!‬
‫איפה יחידת החבלה, לעזאזל?‬ ‫-מתמקמת.‬
‫בסדר. שמישהו יבוא הנה ויגיד לי מה זה.‬
‫קיבלתי.‬
‫אני צריכה לשבת.‬
‫כן.‬
‫תביאי לה כיסא.‬
‫קדימה!‬
‫תראו, אני מצטערת, טוב?‬
‫אני יודעת שיש לכם חיים לחזור אליהם.‬
‫אז שחררי אותנו!‬
‫אני מצטערת!‬
‫אני...‬
‫אני רק... צריכה רגע לפתור את זה.‬
‫גברתי הצעירה, אין פה מה לפתור.‬
‫פשוט תסגירי את עצמך.‬
‫לא אתן לו להרוג אותי.‬
‫אני לא מבינה מה הבעיה שלך.‬
‫לא גנבנו שום דבר מאף אחד.‬
‫גם אני לא.‬
‫אז מה העניין?‬
‫אוקיי, אולי נפסיק?‬
‫היא אמרה שהיא לא רצתה לשדוד את הבנק.‬ ‫-כן.‬
‫לא נרגיז אותה.‬
‫שיט, זה באמת מרגיז!‬
‫אתם לא רוצים לעבוד בשביל שום דבר יותר.‬
‫שירתי בצבא! נלחמנו קשה ולמשך זמן רב‬ ‫כדי שיהיה לכם את החופש הזה‬
‫וזו התודה שאנחנו מקבלים!‬
‫אני לא מתעסק עם החרא הזה. אני הולך. קדימה.‬
‫היא תיתן לשניהם ללכת?‬
‫היי, שני בני ערובה יוצאים.‬
‫רק עוד קצת, אוקיי? בסדר?‬
‫תנעלי את הדלת! תנעלי את הדלת.‬
‫בסדר! תחזרי.‬
‫ג'אניה! את לא צריכה לעשות את זה!‬
‫נוכל לצאת מפה יחד!‬
‫לא אתן לו להרוג אותי.‬
‫מי יטפל בבת שלי?‬
‫היא כל מה שיש לי.‬
‫אני רק...‬
‫אני צריכה שתישארי איתי, בסדר? בבקשה.‬
‫לא ביקשתי שום דבר מאף אחד. בבקשה.‬
‫אוקיי? אני רק...‬
‫אני רק צריכה לפתור את זה, בסדר?‬
‫אני רק צריכה לפתור את זה.‬
‫אני רק צריכה לחשוב.‬
‫היא תהרוג אותי. היא כועסת עליי.‬
‫טסה, את צריכה להישאר רגועה.‬
‫היא לא תפגע בך.‬
‫למה שלא נרוץ לדלת? היא שחררה את האחרים.‬
‫היא קשישה. היא לא יכולה לרוץ.‬
‫לא אוכל לצאת עם ריה? בבקשה!‬ ‫-אנחנו חייבות לעשות משהו!‬
‫אל...‬ ‫-אני לא עומדת בזה.‬
‫יש לה פצצה בתיק.‬
‫אלוהים.‬
‫פצצה?‬
‫כל השנים האלה...‬ ‫אלוהים, אני לא רוצה למות ככה.‬
‫הנה.‬
‫הנה!‬
‫אוקיי, בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫שבו!‬
‫שבי!‬
‫שמעת על שודד שמביא כיסאות לאנשים?‬
‫לא, אבל ראית את זירות הפשע.‬
‫עכשיו...‬
‫עכשיו אתם לא צריכים לעמוד.‬
‫אני יודעת איך מרגישים‬ ‫כשעומדים על הרגליים כל היום.‬
‫המפקד, יש לנו את תוכניות הבנק.‬
‫נוכל להיכנס עכשיו, לזרוק רימון ולהסתער.‬ ‫-הכספרית אמרה שיש לה פצצה.‬
‫אני לא בטוח שיש לה מיומנות עם תחמושת.‬ ‫-אתה בטוח בזה?‬
‫למיטב ידיעתנו.‬
‫אולי היא מזויפת.‬
‫ואולי היא למדה באינטרנט והיא אמיתית.‬
‫אוקיי. בגלל שאנחנו לא יודעים,‬ ‫נצטרך לעצור ולחכות.‬
‫לא ניכנס לשם כשארבע בנות ערובה בפנים.‬
‫תראו,‬
‫אני חושב שכדאי לערב את ה-FBI.‬ ‫-שיט.‬
‫מה?‬ ‫-היא לא שודדת בנק ממוצעת.‬
‫לא. היא רוצחת.‬
‫היא אפילו לא ניסתה למנוע מהם לצאת.‬
‫היא מביאה כיסאות לאנשים.‬
‫כן.‬ ‫-יש לנו עדה שהצהירה שזה לא מתאים לה.‬
‫עוד עד אמר שהיא ילדה טובה.‬
‫אני באמת חושבת שהיא פשוט נשברה.‬
‫אוקיי, אז מה ימנע ממנה להישבר‬ ‫ולפוצץ את הבנק, לעזאזל?‬
‫תראו.‬
‫לבלשית הזו יש טביעת עין, בסדר?‬
‫אני חושב שנוכל לסיים את הסיפור בשלום.‬ ‫-אם ה-FBI יתערבו, הם ייקחו פיקוד.‬
‫אולי האינטרסים שלהם שונים משלנו.‬
‫רגע. את מתכוונת לעצירת השוד, נכון?‬ ‫-לא, אני מדברת על הצלת החיים שלה!‬
‫ראינו שזרקו את החפצים שלה,‬ ‫ראינו את התרופה של הילדה שלה.‬
‫העניין פה הוא לתת לה צ'אנס.‬
‫תקשיב.‬
‫נחכה עם הקריאה ל-FBI.‬
‫למעשה, נחכה עד שהם יתקשרו אלינו.‬
‫בסדר?‬
‫נרוויח קצת זמן. נחזור לדבר איתה בטלפון.‬
‫נדאג שתהיה על הקו.‬ ‫-כן, המפקד!‬
‫דן? תרצה לקחת פיקוד עכשיו?‬
‫הבלשית ריימונד. זו האחריות שלך.‬
‫הטלפונים האלה!‬
‫הטלפונים האלה משגעים אותי.‬
‫אני רוצה לנתק אותם.‬ ‫איך מנתקים את הטלפונים?‬
‫אולי יהיה עדיף אם תדברי איתם.‬
‫ג'אניה.‬
‫לא, אני רוצה לנתק אותם.‬
‫ג'אניה.‬
‫אולי כדאי שתעני.‬
‫אולי יש להם רעיון‬ ‫איך להוציא אותך מפה בשלום...‬
‫לבת שלך.‬
‫הלו?‬
‫ג'אניה, זו שוב הבלשית ריימונד.‬
‫תודה שענית. מה המצב שם?‬
‫למה כל השוטרים האלה בחוץ?‬
‫רק בגללי?‬
‫אמרתי לך שאני לא שודדת את הבנק.‬
‫אנו מדווחים שהחשודה משדרת בשידור חי‬ ‫ואנחנו מאתרים את השידור הזה לצופינו...‬
‫כן, הנה הוא.‬ ‫-רק רציתי לפדות את הצ'ק שלי.‬
‫- בני ערובה בבנק -‬
‫לא גנבתי כלום אפילו פעם אחת בחיים.‬
‫אפילו לא ידעתי שיש לי את האקדח הזה.‬
‫בגלל זה אני מנסה לומר לך‬
‫שלא רציתי שזה יקרה.‬
‫והבהרת את זה באופן מושלם.‬ ‫אולי נעצור את זה, ג'אניה?‬
‫לא אצא החוצה ואתן להם לירות בי.‬
‫אף אחד לא יירה בך.‬
‫לא, הוא אמר את זה.‬
‫הוא אמר שאם יראה אותי שוב,‬ ‫הוא יפוצץ לי את המוח.‬
‫מי אמר את זה?‬
‫השוטר ההוא! הוא שם!‬
‫הוא שם. הוא אמר שהוא יהרוג אותי!‬
‫השוטר שם בחוץ,‬
‫הוא העיף אותי מהכביש קודם.‬ ‫-היי!‬
‫והשוטרת האחרת, גם היא שם. ראיתי אותה.‬
‫היא גררה לי את הרכב.‬
‫אמרתי להם שאני צריכה את האוטו שלי.‬
‫בגלל שכשהבת שלי חולה,‬ ‫אני צריכה לקחת אותה לבית החולים.‬
‫אני לא יכולה לחכות לאמבולנס!‬
‫אוקיי. אני מבינה.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫אני מבטיחה לך, אף אחד לא יפגע בך.‬
‫צאי החוצה, בבקשה, ונדבר על זה.‬
‫אני לא יכולה לצאת‬
‫כדי שיירו בי.‬
‫הייתי צריכה כסף‬ ‫בשביל תרופה לבת שלי. היא חולה.‬
‫ג'אניה.‬
‫צאי החוצה ואוכל לעזור לך.‬
‫את תעזרי לי עם הבוס שלי?‬
‫הוא חושב שתכננתי את השוד בחנות.‬
‫האיש הזה שדד אותי‬
‫והכה אותי!‬
‫רק בגלל שהוא קרא את תג השם שלי,‬
‫הבוס שלי חשב שהוא הכיר אותי.‬ ‫הוא חשב שתכננתי את זה!‬
‫והוא לא נתן לי את הצ'ק שלי!‬
‫הוא פיטר אותי!‬
‫הבוס שלי פיטר אותי.‬
‫הוא פיטר אותי בגלל שהתקשרו מבית הספר‬ ‫ואמרו לי לקחת את הבת שלי!‬
‫אז הוא פיטר אותי!‬
‫התרופה של הבת שלי כל כך יקרה.‬
‫זה כל כך קשה.‬
‫אני עובדת כל כך קשה.‬
‫יש לי שתי עבודות. אני בקושי שורדת.‬
‫אני רק רוצה לעשות את מה שטוב לבת שלי. זהו.‬
‫לקחו אותה.‬
‫בגלל שהיא נפלה באמבטיה, בגלל שהיא חולה.‬
‫היא איבדה שיווי משקל. היא רצתה...‬
‫היא רצתה להתרחץ בעצמה.‬
‫היא נפלה.‬
‫היו לה חבורות בגב והם האשימו אותי.‬
‫הם לקחו אותה.‬
‫לא היה להם אכפת.‬
‫אוקיי. את צודקת,‬ ‫ויש לך זכות להרגיש רע, בסדר?‬
‫נוכל לנסות ולהבין איך לעזור לך, ג'אניה.‬
‫אני לא רוצה שתרגישי רע.‬
‫פינו אותי מהבית.‬
‫פינו אותי מהבית היום. אין לנו איפה לגור.‬
‫התרופה של הבת שלי‬
‫נזרקה לרחוב.‬
‫ואמרתי לה... אמרתי, "הרגע פיטרו אותי,‬ ‫הבוס שלי ישלח לי את הצ'ק".‬
‫היא לא יכלה לחכות שלושה ימים.‬
‫שלושה ימים!‬
‫את לא יודעת כמה קשה לטפל בבת שלי‬
‫עם המשכורת שאני מרוויחה.‬
‫אני לא יכולה לתת לה‬ ‫אפילו חצי ממה שהיא צריכה.‬
‫ולבעלת הבית שלי לא אכפת.‬
‫היא זרקה אותנו לרחוב בגשם.‬
‫מה אגיד לה כשהיא תחזור הביתה?‬
‫זה פשוט יותר מדי.‬
‫יש לנו רק אותי.‬
‫לאף אחד לא אכפת.‬
‫אף אחד לא רואה אותנו.‬
‫אלה החיים שלי.‬
‫שוב ושוב ושוב ושוב.‬
‫אני פשוט לא יודעת מה לעשות.‬
‫את מבינה את זה, נכון?‬
‫אין לי כלום.‬
‫כן.‬
‫אני מבינה שזה יכול להיות קשה.‬
‫אני רואה אותך.‬
‫אני שומעת אותך.‬
‫ג'אניה, אכפת לי.‬
‫תירגעי. בסדר?‬
‫את לא מכירה אותי. לא אכפת לך.‬
‫את רוצה רוצה שאצא החוצה‬ ‫כדי שהוא יוכל לירות בי.‬
‫לא. אני לא מכירה אותך.‬
‫אבל אני מזהה את עצמי בך.‬
‫לא רק שגידלה אותי אם חד-הורית,‬ ‫אני אם חד-הורית בעצמי, טוב?‬
‫אני צריכה לעשות הכול.‬
‫אני זוכרת שחזרתי מבית הספר יום אחד‬ ‫ופינו אותנו מהבית.‬
‫אימא שלי כל כך כעסה.‬
‫היא כל כך הזדעזעה.‬
‫לא. לכי בכיוון אחר.‬ ‫זה עשוי לגרום לה להתפרץ. בסדר?‬
‫בת כמה היית?‬
‫הייתי בת תשע.‬
‫הבת שלי בת שמונה.‬
‫אז אני מבינה את זה. אבל את יודעת מה?‬
‫אני זוכרת‬ ‫שאמרתי לאימא שלי כמה שאני אוהבת אותה.‬
‫אמרתי לה שאני אוהבת אותה‬ ‫ושאנחנו נהיה בסדר.‬
‫וג'אניה, אני מבטיחה לך,‬
‫את תהיי בסדר.‬
‫את והבת שלך. אתן תהיו בסדר.‬
‫אתן תהיו בסדר.‬
‫המפקד. אנחנו בשידור חי.‬
‫מה?‬
‫טוב, תעביר את זה לפה.‬
‫פשוט תקשיבי, בסדר?‬
‫נשמע שזה היה יום ארוך וקשה.‬
‫נשמע שלא ישנת. בסדר?‬
‫אני חושבת שאם תצאי החוצה,‬ ‫נוכל לפתור הכול. אני מבטיחה.‬
‫תפסיקי לומר את זה!‬
‫תפסיקי לומר את זה.‬ ‫אני לא אצא עד שתגרמי לו ללכת.‬
‫היא מתרגשת יותר מדי.‬
‫זה שהעיף אותי מהכביש!‬ ‫-תחזרי לבקש ממנה להיכנע.‬
‫הוא העיף אותי מהכביש‬ ‫ואמר שימצא דרך חוקית להרוג אותי!‬
‫והשנייה, שנתנה לי את כל הדוחות האלה!‬
‫תקשיבי...‬ ‫-היא יודעת שאין לי איך לשלם אותם!‬
‫בגלל שלאף אחד לא אכפת ממני!‬
‫אז לא! אני לא יוצאת החוצה.‬
‫מה?‬
‫אני אבדוק מה שלומה.‬
‫את בסדר?‬
‫כן.‬
‫היי, תראי.‬
‫אני יודע שהקשיתי עלייך.‬
‫עשית עבודה מעולה.‬
‫סליחה.‬
‫לא ידעתי את כל זה עלייך.‬
‫אנחנו בסדר?‬
‫כן.‬
‫איך היא מופיעה בטלוויזיה, לעזאזל?‬
‫המפקד, אחת מבנות הערובה‬ ‫משדרת את זה בטלפון שלה.‬
‫זו הייתה אחת הכספריות.‬
‫אני אשבש את האות של הטלפון הדפוק הזה.‬
‫תגלו על איזה שוטר היא מדברת, לעזאזל.‬ ‫-נטפל בזה, המפקד.‬
‫ואם נתנו לה דוח,‬ ‫אני רוצה לדעת מי נתן לה אותו.‬
‫קיבלתי.‬
‫לאיפה מחוברות המצלמות האלה?‬
‫למשרדי החברה.‬ ‫-לא.‬
‫איפה הן מחוברות כאן? אני רוצה לנתק אותן.‬ ‫-אני לא מבינה.‬
‫איפה מחוברות המצלמות כאן?‬
‫מאחור.‬ ‫-קחי אותי לשם.‬
‫אל תזוזי.‬
‫אל תזוזו.‬
‫היא פתחה את הדלת?‬
‫לא.‬ ‫-היא פתחה. משמאל. היא לא נעולה.‬
‫היא דחפה אותה חזק. היא לא נעולה.‬
‫אני אצא מפה.‬
‫אני חייבת לדעת אם הדלת לא נעולה.‬
‫אחותי, יש לה פצצה. שבי.‬
‫אני צריכה לצאת.‬ ‫-טסה.‬
‫טסה.‬
‫לא.‬ ‫-המפתחות מאחורי הדלפק.‬
‫טסה!‬
‫את צריכה להיזהר עם זה.‬
‫כן, אני יודעת. עבדנו על זה קשה.‬
‫את מבינה באלקטרוניקה?‬
‫לא.‬
‫חכי.‬
‫מה קרה, לעזאזל?‬
‫איבדנו קשר, המפקד.‬
‫לעזאזל!‬
‫טסה!‬
‫מה את עושה?‬
‫אני צריכה ללכת לשירותים.‬
‫כולנו צריכות.‬
‫אוקיי.‬
‫יש כאן שירותים?‬
‫כן, מאחור.‬
‫אוקיי.‬
‫טוב, אחת אחת.‬
‫לא, כלום.‬
‫אין שום דוח על שמה?‬
‫אולי היא הייתה במחוז דייל. נוכל לבדוק שם.‬
‫אוקיי.‬
‫מה את חושבת שהם עושים שם?‬
‫את רוצה סוכרייה?‬
‫לשם נעלמות הסוכריות שאני מוציאה?‬
‫טסה.‬
‫עם העמלות שלכם, אני יכולה לקחת סוכריות.‬
‫טוב, מצטערת.‬
‫אבל היא מחזיקה את כולנו כאן‬ ‫ואתן מתייחסות אליה כמו לקדושה מעונה.‬
‫זה לא טוב.‬
‫טסה, מספיק.‬
‫לא, תני לה לדבר.‬
‫לא, היא צריכה לשתוק.‬
‫בת כמה את?‬
‫למה?‬
‫בגלל שאני לא מכירה אף אחד‬ ‫שיכול לשמוע את מה שהיא אומרת‬
‫ולא להרגיש כלום.‬
‫לא אמרתי שזה בסדר,‬
‫ואני לא מסכימה,‬
‫אבל אני מקווה שזה יסתדר לך, מותק.‬
‫תודה.‬
‫המזגן תמיד חזק כאן.‬
‫יש לי ז'קט במשרד.‬
‫והוא ממש שם.‬
‫אוכל להביא לך אותו.‬
‫זה מטורף.‬
‫יש לה פצצה.‬ ‫-אז תהיי בשקט.‬
‫הנה.‬
‫תודה.‬
‫הוא מריח טוב. אני אוהבת את הבושם.‬
‫הוא יקר?‬
‫זו הייתה מתנה מבעלי.‬
‫הוא נחמד אלייך?‬
‫הוא נהדר.‬
‫יופי לך.‬
‫צריך להיזהר כשעושים ילד עם מישהו.‬
‫נראה שהיית צריכה‬ ‫להתגבר על הרבה דברים היום.‬
‫נשים שחורות תמיד צריכות להתגבר על משהו.‬
‫זו המשפחה שלך?‬
‫כן.‬
‫בית לבנים גדול בפרוורים, מה?‬
‫הוא לא כל כך גדול.‬
‫הוא גדול בעיניי.‬
‫הדירה שלי לא יותר גדולה מהחדר הזה.‬
‫תמיד חלמתי על מקום כזה‬ ‫בשבילי ובשביל הבת שלי.‬
‫בת כמה היא? בני כמה הילדים שלך?‬
‫הבת הגדולה שלי, ג'ניפר, בת 16.‬
‫ו...‬
‫הבת הקטנה שלי היא ג'סמין‬
‫והיא בת שבע.‬
‫אריה. זאת הבת שלי.‬
‫יש לה כל כך הרבה סיבוכים‬ ‫ואני מקווה שהיא תגדל ותעבור אותם,‬
‫במיוחד ההתקפים.‬
‫ראיתי אותך איתה פה.‬
‫כמה שאת קשובה לה.‬
‫אני מבחינה בדברים האלה.‬
‫אני רק רוצה לומר‬ ‫שאני רואה הרבה אימהות חד-הוריות באות הנה.‬
‫אני נשבעת שלולא בעלי,‬ ‫אני לא יודעת מה הייתי עושה.‬
‫לא. היית מסתדרת.‬
‫טוב, אנחנו צריכות לסדר את זה‬
‫כדי שתוכלי לחזור לבת שלך‬
‫ואני אוכל לחזור למשפחה שלי.‬
‫את תחזרי.‬
‫אבל ישימו אותי בכלא בגלל כל זה.‬
‫ג'אניה, לא אשקר לך.‬
‫זה רע.‬
‫אני יודעת.‬
‫את תשבי כמה זמן‬
‫אבל בסוף תצאי‬
‫והבת שלך תחכה.‬
‫אז מה המשמעות מבחינתה?‬
‫שירותי אומנה?‬
‫לא.‬
‫יש מישהו במשפחה שלך שיוכל לעזור?‬
‫לא.‬
‫אני לא רוצה שהיא תתקרב לאחותי ולאימא שלי.‬ ‫הן משוגעות.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה בסדר, בגלל שכולנו נצא מכאן‬
‫ברגע שהם יוציאו את האיש הזה.‬
‫כשהם ייפטרו מהשוטר הזה. קדימה.‬
‫שיט!‬
‫ידעתי שזה לא ייקח הרבה זמן.‬ ‫-זה יכול להתדרדר במהירות, בילי.‬
‫אצטרך שתעזור לי למצוא את השוטר.‬ ‫-אני מנסה.‬
‫מה זה?‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫-אז לכי לראות.‬
‫חופש לג'אניה!‬
‫מה הם אומרים?‬
‫חופש לג'אניה!‬
‫הם אומרים, "חופש לג'אניה".‬
‫חופש לג'אניה!‬
‫הם באו בשבילך.‬
‫זה בחדשות.‬
‫חופש לג'אניה!‬
‫- קהל תומך בחשודה -‬
‫- למרות הכול‬ ‫היא התעקשה -‬
‫- תומכים בג'אניה‬ ‫אל תסבלי בשקט -‬
‫- זה ייגמר עכשיו‬ ‫אוהבים את ג'אניה -‬
‫ננסה להתקרב לקהל ולראות מה קורה.‬
‫היי, גברתי, למה באת לכאן?‬
‫נמאס לנו מהחרא הזה!‬ ‫אנחנו מתמודדים עם המון דברים.‬
‫לא נוכל לנבל את הפה. אדוני, מה איתך?‬
‫שמי בני. אני מכיר אותה.‬
‫היא לא משקרת, היא עברה הרבה דברים.‬
‫אני כאן בשבילך, ג'אניה.‬
‫אני חסר בית. לה בקושי יש משהו.‬ ‫אבל היא תמיד דאגה שיהיה לי מה לאכול.‬
‫אבל אתה יודע שהיא מבוקשת על רצח.‬
‫אבל מה החארות עשו?‬
‫שיט, אני מבינה.‬
‫כל החרא הזה יגרום לך להישבר.‬
‫ג'אניה, תשדרי מהטלפון שלך.‬
‫אני רוצה להתנצל בפני הצופים על השפה הגסה,‬
‫אבל כפי שאתם רואים,‬ ‫אנשים בקהל מתחברים למצב באופן נלהב ורגשי.‬
‫אני מוכרחה לומר שהקהל הזה תומך באופן מלא‬ ‫בשודדת בנק, לכאורה.‬
‫מעולם לא ראיתי דבר כזה.‬
‫טוב, נצא החוצה. ה-FBI תופס פיקוד.‬
‫שיט.‬ ‫-קדימה, נזוז.‬
‫פקד, היית אחראי. עכשיו אנחנו האחראים.‬
‫באמת?‬
‫באמת. ג'ים, קח את המסך הזה.‬
‫סוזן, בואי לכאן.‬ ‫-באמת, ברייס. אתה יודע שאנחנו שולטים במצב.‬
‫זה נמשך כבר שעות. לדעתי, אתם לא שולטים בו.‬
‫יצרנו קשר. אנחנו מתאמצים להוציא אותה.‬
‫אוקיי.‬
‫אז זו כל המטרה עכשיו, לא?‬ ‫-כן.‬
‫שבעה בני ערובה?‬
‫היא שחררה שניים.‬
‫ופצצה.‬
‫אנחנו מניחים, אבל... אתה יודע,‬ ‫יש לי תחושה שהיא תיכנע ללא שימוש בכוח.‬
‫תחושה?‬
‫כן. היא התקרבה לשוטרת שלנו,‬ ‫הבלשית ריימונד.‬
‫השוטרת הזו?‬
‫כן.‬
‫אוקיי. תקשיב, הפקד.‬
‫אפשרתם לאישה הזו לשדר‬ ‫ולגרום להמון להתגודד ליד הבנק.‬
‫אני לא חושב שאתה שולט במצב.‬
‫אני מתנגד בתוקף.‬
‫היא רצחה את הבוס שלה בדם קר‬ ‫ויש לה פצצה בבנק‬
‫ואתה גורם לה להתקרב לשוטרת.‬
‫אני לא חושב שאתה שולט במצב.‬
‫אז כמו שאמרתי, אנחנו ניקח פיקוד.‬
‫הסוכן ברייס...‬ ‫-פקד וילסון, אתה יודע מה יקרה עכשיו.‬
‫התיק הפך לפדרלי ואנחנו לוקחים פיקוד.‬
‫אנחנו חייבים למצוא את השוטר הדפוק הזה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני יודעת שאת לא זוכרת את זה,‬
‫אבל יצאתי מהמקום ההוא ממול שפודים בו צ'קים‬
‫ואת ניסית לשכנע אותי לפתוח חשבון בבנק.‬
‫אמרת לי להפסיק לתת להם לקחת ממני כסף.‬
‫פתחתי חשבון בגללך.‬
‫למה אכפת לך כל כך?‬
‫עבדתי בסניף במזרח דייל ו...‬
‫כל הנשים שבאו עם הכסף,‬
‫הן הוציאו כרטיסי אשראי‬ ‫ולקחו הלוואות כמו כלום.‬
‫אז ביקשתי לעבור לכאן‬ ‫כדי שנוכל לעזור לעצמנו.‬
‫אבל הייתה כל כך הרבה בירוקרטיה‬
‫הכול נבנה כך כדי שלא נתקדם.‬
‫רק רציתי לעשות שינוי.‬
‫את עושה שינוי.‬
‫אומרת האישה ששודדת את הבנק.‬
‫את לא נחמדה.‬
‫אני מצטערת אם אני עצבנית,‬ ‫אבל אנחנו כאן כבר שעות.‬
‫נעשה ממש חם.‬
‫כן. למה כל כך חם פה?‬
‫הם כיבו את המזגן.‬
‫הם לא מכירים אותי, כי אני ישנה בחום כזה.‬
‫אין לך מזגן?‬
‫לא.‬
‫נולדתי ב-1943.‬
‫כשגדלתי, לא ידענו כלום‬ ‫על מזגן או על חדר אמבטיה.‬
‫אתם לא יודעים כמה טוב לכם.‬
‫אפילו את.‬
‫כי למרות הכול, מותק,‬ ‫תמיד יש מישהו במצב גרוע יותר.‬
‫אני יודעת.‬
‫לכן אני תמיד מנסה להכיר תודה.‬
‫מותק, אם תצאי ותיכנעי, את תכירי תודה.‬
‫לא רציתי לעשות את זה.‬
‫אוקיי?‬
‫אני...‬
‫אני רק...‬
‫כשהייתי בבית החולים עם הבת שלי, אני פשוט...‬
‫משהו בי נשבר ואני פשוט...‬
‫מרגישה שאני מרחפת מחוץ לגוף שלי מאז.‬
‫את יודעת, זה...‬
‫בבית החולים, הם...‬
‫לא אכפת להם.‬
‫הילדה שלי נולדה פגה.‬
‫אז כשירדו לי המים,‬
‫הם אמרו לי על כל הדברים שלא בסדר אצלה‬
‫ואני פשוט ידעתי שמשהו לא נכון.‬
‫והרופא כל הזמן אמר לי לשבת זקוף.‬
‫הוא אמר, "שבי זקוף!"‬
‫וידעתי שזה לא בסדר‬ ‫ושהם מנסים לגרום לי להפיל את הבת שלי.‬
‫אני יודעת שזה נשמע מטורף.‬
‫אבל אני אומרת את האמת.‬ ‫ואתם יודעים, בלי ביטוח...‬
‫אני מאמינה לך.‬
‫אנשים לא יודעים כמה יקר להיות עניים.‬
‫פשוט אין לי אף אחד.‬
‫טוב, יש לך אותי.‬
‫את תיקחי את הבת שלי במקומי‬ ‫כשישימו אותי בכלא?‬
‫היא תהיה אצל שירותי האומנה עד שאשתחרר?‬
‫היא לא תעשה בעיות, היא ילדה טובה.‬
‫עד עכשיו היא ניצחה כנגד כל הסיכויים.‬
‫היא לא הייתה אמורה לשרוד.‬
‫בבקשה.‬
‫בגלל שאין לי אף אחד אחר.‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫אדבר עם בעלי ואני...‬
‫יודעת שהוא יסכים.‬
‫אעשה את זה.‬
‫תודה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני לא מרגישה טוב.‬
‫תוכלי להביא לה מים?‬
‫רגע. יש לך סוכרת?‬
‫כן.‬
‫לא.‬
‫אוקיי, חייבים לשחרר אותה.‬
‫אוקיי. טסה. אוקיי, גברת איזבלה...‬ ‫-לכי. אוקיי, קחי אותה.‬
‫טוב. בואי, גברת איזבלה.‬ ‫-זהירות.‬
‫בואי. אני ממש מצטערת.‬
‫אוקיי. אני איתך.‬
‫תשמרי על עצמך, ילדה. בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫טוב. בואי, גברת איזבלה.‬
‫תוודאי שהיא תקבל עזרה, טוב?‬
‫אוקיי.‬
‫את תצליחי.‬
‫היא צריכה רופא!‬
‫היי, היא לקוחה! אל תירו! אל תירו, לעזאזל!‬
‫זהירות! יש לה סוכרת!‬
‫בואי איתי.‬ ‫-תורידי את הידיים ממני!‬
‫תקשיבי, לא אוכל לתת לך לחזור. אני מצטערת.‬ ‫-היא סומכת עליי. לא אעזוב את האנשים שלי.‬
‫גברתי.‬
‫אחת השוטרות שלך‬ ‫נתנה לבת ערובה לחזור פנימה.‬
‫לך תזדיין.‬
‫חופש לג'אניה!‬
‫אני מקווה שהיא תהיה בסדר.‬
‫היא איתם.‬
‫אוקיי.‬
‫הבלשית ריימונד.‬
‫כן, יש לה סוכרת.‬ ‫צריך לבדוק את רמות הסוכר שלה.‬
‫תוכלי לומר לי אם היא בסדר?‬
‫מדבר הסוכן ברייס מה-FBI.‬
‫זאת ג'אניה?‬
‫איפה הבלשית ריימונד?‬
‫אני פה...‬ ‫-היי!‬
‫אנחנו אחראים על החקירה הזו עכשיו.‬
‫מה שלום האנשים בפנים?‬
‫הם בסדר. אני צריכה לדבר עם הבלשית ריימונד.‬ ‫-סליחה, גברתי. את תדברי איתי כרגע.‬
‫השוטר ההוא הלך?‬
‫איזה שוטר, גברתי?‬
‫בגלל זה אני צריכה לדבר עם הבלשית ריימונד,‬
‫בגלל שהיא יודעת.‬
‫גברתי, זה נמשך כבר יותר מדי זמן.‬
‫הגיע הזמן שתשחררי את בנות הערובה,‬ ‫תצאי החוצה ותיכנעי.‬
‫לא אלך לשום מקום‬ ‫עד שאדע שהשוטר ההוא הסתלק!‬
‫לא אחזור בפניך על כל הסיפור הזה!‬ ‫-מי ששודד בנק לא בוחר מה לעשות, בסדר?‬
‫אני לא שודדת את הבנק!‬
‫זה פשע פדרלי.‬
‫זה נמשך יותר מדי זמן. את צריכה לצאת מהבנק.‬
‫לא אצא עד שאדע שהשוטר הזה הלך.‬
‫גברתי.‬
‫הוא לא נותן לי לדבר עם הבלשית ריימונד.‬
‫אני צריכה לדבר עם הבלשית ריימונד!‬ ‫-אדוני, תחזיר את הבלשית ריימונד, בבקשה.‬
‫היא תדבר רק איתי עכשיו. מי זאת?‬
‫שמי ניקול, מנהלת הסניף.‬
‫ניקול, היא צריכה לדבר איתי.‬
‫בבקשה, אדוני. תחזיר את הבלשית ריימונד.‬
‫זה משגע אותי!‬ ‫-היא לקחה את התיק!‬
‫ג'אניה, את לא צריכה לעשות את זה.‬ ‫-מה?‬
‫ג'אניה, בבקשה.‬
‫בבקשה, לא!‬ ‫-ג'אניה.‬
‫מה היא עושה עכשיו, גברתי?‬
‫כולנו נוכל לצאת מכאן יחד. ג'אניה! בבקשה...‬ ‫-הדבר הזה משגע אותי! איזה רעש!‬
‫רק...‬ ‫-בחיי... נתקי את הטלפון!‬
‫לא, בבקשה!‬
‫ניקול!‬
‫ג'אניה!‬ ‫-לא, בבקשה!‬
‫בבקשה!‬ ‫-אל תעשי את זה, ג'אניה!‬
‫תפסיק כבר!‬
‫בבקשה.‬
‫הבת שלי הכינה את זה.‬
‫זה הפרויקט שלה ליריד המדע.‬
‫זה משגע אותי.‬
‫זאת... זאת לא פצצה?‬
‫לא. זאת לא פצצה. זה...‬
‫הם חושבים שזאת פצצה?‬
‫כל הזמן הם חשבו ככה?‬
‫את... זאת לא...‬
‫תוכלי להתקשר אליהם ולומר שזו לא פצצה?‬
‫זה בשביל יריד המדע של הבת שלי.‬
‫את חייבת להתקשר אליהם‬ ‫ולומר להם שזו לא פצצה.‬
‫אם נסביר, הם יבינו.‬
‫אני צריכה ללכת לשירותים.‬
‫קדימה! ספרי להם! ספרי להם שזו לא פצצה!‬
‫- נשים -‬
‫קיבלנו הודעה.‬
‫"הפצצה לא אמיתית. אקדח אחד."‬
‫תתקשרי אליהם ותסבירי את זה.‬ ‫-אוקיי.‬
‫תתקשרי לבלשית ריימונד‬ ‫ותגידי לה שזו טעות אחת גדולה.‬
‫את חייבת לספר להם שזה ליריד המדע.‬
‫מה?‬
‫אני לא חושבת שכדאי שנעשה את זה.‬
‫למה?‬
‫יש להם מדיניות בנוגע לחומרי נפץ.‬
‫אבל...‬ ‫-זה עשוי להיות הדבר היחיד‬
‫שמונע מהם להסתער על הבנק.‬
‫אני לא רוצה שתיפגעי.‬
‫אז נאמר להם שאנחנו נצא החוצה‬
‫ואת תשאירי את התיק כאן.‬
‫את חושבת שזה הדבר הכי טוב לעשות?‬
‫כן.‬
‫אבל השוטר הזה צריך ללכת.‬
‫אוקיי.‬
‫תבטיחי לי.‬
‫אני מבטיחה.‬
‫הבלשית ריימונד.‬
‫כן.‬
‫תגידי לה.‬
‫אני נתתי לה את הדוחות.‬
‫בגלל רישיונות פגי תוקף. הכול לפי הנהלים.‬
‫גררת את הרכב שלה?‬ ‫-כן.‬
‫העפת אותה מהכביש?‬ ‫-לא עשיתי את זה.‬
‫אוקיי. היא אמרה שהיה שם עוד שוטר.‬ ‫מי זה היה?‬
‫אין לי זמן לשטויות שלך, השוטרת סאם.‬ ‫פשוט תגידי לי.‬
‫אני לא ממש יודעת. היא אמרה שזה היה שוטר.‬ ‫-את משקרת לי, לעזאזל?‬
‫תגידי לי את האמת, לעזאזל!‬
‫מי זה היה?‬ ‫-זה היה השוטר אוליבר.‬
‫הוא פגע ברכב שלה?‬
‫לא ראיתי אותו.‬
‫נגרם נזק לרכב?‬
‫כן. נראה שהוא ניגח אותה.‬
‫ריימונד, בחייך. אל תעשי את זה.‬
‫היי! מה לעזאזל קורה פה, הבלשית ריימונד?‬
‫הוא יודע מה קורה פה!‬
‫ספר לו מה עשית, לעזאזל!‬
‫לא עשיתי כלום.‬
‫מה קורה פה, לעזאזל?‬
‫מה קורה פה?‬
‫הוא נתן לה דוח, לעזאזל.‬ ‫הוא העיף אותה מהכביש. הוא גרם לכל זה!‬
‫יש לי הוכחה, המפקד. כן.‬
‫הוא עשה את זה.‬
‫אתה. בוא איתי עכשיו.‬
‫קדימה.‬
‫אתה גמור, בן זונה! גמור!‬
‫מייג'ור ברייס, גילינו את זהות השוטר.‬
‫אמרתי שנפסיק לדבר.‬
‫הטלפונים מצלצלים, תענה לטלפון.‬
‫אמרתי שנפסיק לדבר.‬
‫תענה לטלפון המזדיין!‬
‫שיזדיין הכול וגם אתה.‬
‫לעזאזל!‬
‫זו הבלשית ריימונד.‬
‫הלו?‬
‫הבלשית ריימונד.‬ ‫-כן.‬
‫מי היה החרא הזה?‬
‫את איתי עכשיו.‬
‫רק רציתי לומר לך שמצאנו את השוטר.‬
‫באמת?‬
‫כן. זה לקח לנו זמן בגלל שהוא ממחוז אחר.‬
‫השוטרת שנתנה לך את הדוח אמרה לנו מיהו.‬
‫ולפי הנזק שנגרם לרכב שלך, הוא פגע בך.‬
‫את מבטיחה?‬
‫מבטיחה.‬
‫אוקיי, אני רוצה לראות תמונה.‬
‫תמונה?‬
‫אני רוצה שתוכיחי לי שאת יודעת מי זה.‬ ‫אני רוצה לראות תמונה.‬
‫אוכל להראות לך, ג'ניה. כשתצאי. בסדר?‬
‫לא.‬
‫תשלחי לי את התמונה.‬ ‫-ג'אניה הטלפון שלך כבוי.‬
‫הטלפונים שאת משתמשת בהם בבנק‬ ‫מיועדים לשיחות פנימיות בלבד.‬
‫אוקיי, אז תדליקי את הטלפון שלי.‬
‫את יכולה לעשות את זה. יש לך כוח.‬ ‫ה-FBI ידליקו את הטלפון ותשלחי את התמונה.‬
‫ואז תצאי החוצה?‬
‫כן. אצא החוצה. שלחי לי את התמונה.‬ ‫-אוקיי. תני לי לגרום לטלפון שלך לפעול.‬
‫לא. אין סיכוי.‬ ‫היא צריכה לתת לי את בנות הערובה.‬
‫ג'אניה, ה-FBI יוכלו להדליק את הטלפון שלך.‬
‫אבל נצטרך משהו בתמורה, בסדר?‬
‫אוקיי.‬
‫טוב, תשלחי לי את התמונה ואשחרר את כולן.‬
‫קדימה. שווה לנסות את זה.‬
‫את תשלחי את התמונה?‬
‫כן. אנחנו מדליקים את הטלפון שלך.‬
‫אוקיי.‬
‫כשתשלחי לי את התמונה, כולן יוכלו לצאת.‬
‫ואז תספרי להם מה הוא עושה לי.‬
‫תראי לכולם מה הוא עשה לי.‬
‫בגלל שלא שיקרתי!‬
‫תגידי לכולם שאמרתי את האמת, בסדר?‬
‫כן. נעשה את זה. כן.‬
‫ואני יודעת שלשוטרת הייתה מצלמת גוף!‬ ‫היא ראתה את זה.‬
‫היא גרמה לו לחזור לרכב שלו‬ ‫בגלל שהיא שמעה שהוא איים עליי!‬
‫אוקיי. ואז תצאי החוצה?‬
‫כן. אצא החוצה.‬
‫ותשאירי את האקדח ואת התיק, נכון?‬
‫כן.‬
‫אז כשתצאי החוצה,‬ ‫תרימי את הידיים גבוה באוויר.‬
‫לכי לאט היישר לשוטרים.‬
‫את תהיי שם?‬
‫כן. אני אהיה שם. לכי בעקבות הקול שלי.‬
‫אוקיי.‬
‫אני אחזור אלייך.‬
‫רק תשלחי את התמונה.‬
‫אשלח לך את התמונה בעוד רגע, טוב?‬
‫הם מצאו אותו.‬
‫אמרתי לך.‬
‫לא שיקרתי. הם מצאו אותו.‬
‫אמרתי לך שאני לא משקרת.‬
‫תכבו את כל האורות.‬
‫רגע, מה?‬ ‫-אנחנו נכנסים.‬
‫היא יוצאת החוצה! למה שניכנס?‬
‫זה נמשך 12 שעות, בסדר?‬ ‫את רואה את האנשים האלה?‬
‫לא, אתה רואה את זה?‬
‫הם יתפרעו! נוכל לסיים את זה בשקט!‬
‫היה לך מספיק זמן.‬
‫תדליק את הטלפונים, לעזאזל!‬
‫כולם בעמדות?‬
‫לעזאזל, אתה צוחק עליי?‬
‫לא. ריימונד, מה את עושה?‬
‫הבלשית ריימונד, מה את עושה?‬
‫מה היא עושה, לעזאזל?‬
‫הבלשית ריימונד!‬
‫מי דופק שם?‬
‫ג'אניה!‬
‫זו הבלשית ריימונד.‬
‫ג'אניה, זו הבלשית ריימונד.‬ ‫אני דיברתי איתך.‬
‫מה היא רוצה?‬
‫הם מסרבים להדליק את הטלפון שלך, ג'אניה.‬ ‫אני מצטערת. אבל ההוכחה אצלי בטלפון,‬
‫אוכל להראות לך את התמונות כאן.‬
‫אוקיי, תפתחי את הדלת. קחי את הטלפון.‬
‫הוא הלך. אני מבטיחה.‬
‫אני אתן לה את זה.‬
‫זה הוא! אמרתי לך שאני לא משקרת!‬
‫אני יודעת שלא שיקרת.‬
‫טוב, תגידי לה שזה הוא.‬
‫היא אומרת שזה הוא.‬
‫הוא הלך.‬
‫אתן יכולות ללכת.‬
‫קדימה, טסה. ריה.‬
‫רגע.‬
‫מה את עושה?‬
‫לא, לכו.‬
‫מה את עושה?‬ ‫-לכו.‬
‫אני אצא איתה.‬
‫אוקיי.‬
‫לא. לכי.‬
‫את יכולה ללכת.‬
‫לא.‬
‫אנחנו נעשה את זה יחד.‬
‫אף אחד לא תמך בי אף פעם.‬
‫אני מצטערת.‬
‫על כל זה.‬
‫יש לך אותי.‬
‫תבואי לבקר אותי כשישימו אותי בכלא?‬
‫כן. אני מבטיחה לך.‬
‫אבוא לבקר אותך עם אריה.‬
‫ואספר לה איזו אימא אמיצה יש לה.‬
‫ובבקשה, תוודאי שהבת שלי‬ ‫תקבל את 40 הדולר לארוחת הצהריים.‬
‫אעשה את זה.‬
‫תעשו את זה.‬
‫הטלפון שלי עובד.‬
‫זאת אימא שלי.‬
‫הלו?‬
‫ג'אניה, ה-FBI בבית שלי, לעזאזל.‬
‫למה את שודדת את הבנק?‬
‫אני לא שודדת את הבנק, אימא!‬ ‫רק ניסיתי לפדות את הצ'ק שלי,‬
‫כדי לתת לאריה כסף לארוחת הצהריים...‬ ‫-ג'אניה!‬
‫כדי שלא יצחקו עליה!‬ ‫-ג'אניה.‬
‫מה? זה כל מה שרציתי לעשות‬ ‫והכול יצא משליטה!‬
‫תפסיקי.‬ ‫-את יודעת שאני צריכה לקנות לה תרופה!‬
‫אלוהים. ג'אניה.‬
‫הכול יצא משליטה! אני מבטיחה לך!‬
‫ניקול כאן. היא תספר לך. היא מנהלת הסניף.‬
‫תגידי לאימא שלי שלא התכוונתי!‬ ‫-ג'אניה.‬
‫מה?‬
‫היא מתה.‬
‫היה לה התקף אתמול בלילה‬ ‫ואת לקחת אותה לבית החולים.‬
‫היא מתה, ג'אניה.‬
‫אני באה.‬
‫הלו? אפשר לדבר עם גברת וילטקינסון?‬
‫סליחה. מי זה?‬ ‫-אנו מתקשרים בנוגע לחשבונותייך שטרם שולמו.‬
‫אל תעשי לי את זה.‬ ‫אני לא יכולה לצאת מהעבודה.‬
‫זה בית הספר של הבת שלי.‬
‫סליחה! באתי הכי מהר שיכולתי!‬
‫אני מצטערת, אבל לא התקשרנו אלייך.‬
‫את בסדר?‬
‫הבת שלי מתה.‬
‫אני יודעת.‬
‫הם אמרו לי קודם.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫היא מתה אתמול בלילה.‬
‫ידיים למעלה!‬
‫ג'אניה.‬
‫בואי נלך.‬
‫ג'אניה.‬
‫את צריכה להרים ידיים.‬
‫תיכנעי.‬
‫ג'אניה!‬
‫תרימי את הידיים באוויר.‬
‫תסתובבי, ג'אניה.‬
‫עכשיו לכי לאחור בעקבות הקול שלי.‬
‫אני פה איתך.‬
‫את בסדר?‬
‫כן.‬
‫תודה.‬
‫טוב לפגוש אותך.‬
‫תרגום כתוביות: גיא ברדך‬