Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
АРІЯ ВІЛТК. АМОКСИЦИЛІН
ПОВІДОМ. ПРО ВИСЕЛЕННЯ
Аріє.
Аріє. Уставай, котику.
Мусиш уставати. Гайда. Ну ж бо.
Мамо, я запрограмувала!
Знаю, сонечко. Це дуже добре.
Але я перенесу його, бо я витратила останні гроші на ті батарейки й проводи.
І якщо твій науковий проєкт намокне — не працюватиме.
Я доросла, щоб сама купатися.
Я не хочу, аби ти впала й знову поранилася. Гаразд?
Я мушу сьогодні йти до школи?
Ми проходимо через це щодня.
Аріє, тобі треба ходити до школи. Розумієш? Саме тому ти така розумна.
Можеш дати їй сьогодні гроші, аби вона не насміхалася з мене?
Хто?
Учителька сказала, що мені треба 40 доларів на обід,
аби я перестала брати спеціальний обід.
Вона так сказала перед усім класом?
Гайда, котику. Ходімо. Ну ж бо.
ФІЛЬМ ТАЙЛЕРА ПЕРРІ КРАПЛЯ
Ходімо.
Будь ласка, підійми. Не тягни.
Я хочу чистий.
Перестань. У мене сьогодні немає на це часу, гаразд?
Бенні, вибач. У мене для тебе нічого сьогодні немає.
Де ваші зуби?
Сідай у машину.
Сідай і пристебнися.
Це все, що в мене є.
Хай Бог тебе благословить.
- Не купуй алкоголю. - Добре.
Я більше не п'ю.
Добре.
То йому гроші даєш, а мені за оренду заплатити не можеш?
Ти мене дістала. Я вже подала заяву на виселення!
Мені нині заплатять, і коли о десятій у мене буде перерва,
то я принесу вам ці гроші.
- Обіцяю. - Принеси!
Бо весь твій мотлох опиниться просто на вулиці.
Можете сказати їм скрутити музику, щоб моя дочка спала вночі?
Нізащо! Він платить за оренду!
Що це вона верзе?
Пристебнися.
ПОЧАТКОВА ШКОЛА ІМЕНІ ВУДРО ВІЛСОНА
Гаразд, котику. Мені сьогодні заплатять, добре?
Тому я буду тут, щоб дати тобі гроші на обід,
аби ти могла поїсти з усіма.
Обіцяєш?
Обіцяю.
Ходімо. Запізнюватися не можна.
Я люблю тебе.
І я — тебе.
Гарного дня.
Я йду!
Ти нам допоможеш?
Лиш треба відмітитися.
Гаразд, друже. Якщо вона прийде — скажи їй, щоб подзвонила мені.
Ворушися туди.
Угу.
Першого числа місяця завжди цирк.
Анджела захворіла.
У мене дві пусті каси, тому поспішай догори.
Я сказав «поспішай». Чому ти походжаєш?
Трясця.
Вона повзе, як слимак.
Підходьте сюди.
Вибачте. Дещо з цього не купити з карткою програми для мам.
Бляха, я постійно купую.
Я не знаю, хто це заборонив, але нам не можна.
Ви поліція спецпрограми, га?
З вас 38,28 долара, міс...
Що, 38 доларів? Пішла ти. Дай мою картку.
Що за...
Прибери.
Страхового випадку хочуть.
Швидше!
Вона зараз знову працюватиме. Зараз.
Та паскуда тебе порізала?
Ні, усе нормально.
Як вона?
Моя мала нічого.
- Ой... - Тримай, бери.
Ні, я не можу. Ти сама ледве зводиш кінці з кінцями.
Якось виживу. Купиш за них ліки.
Ні, я не можу взяти їх у тебе. Сьогодні нам заплатять. Усе буде гаразд.
Дженає, ти не можеш далі так гарувати.
Я переживаю за тебе.
Усе нормально.
Лікар сказав, що вона дещо з цього переросте.
Тоді я матиму більше часу, а потім повернуся в медколедж.
Ми прорвемося.
Просто треба пройти через це. І все.
Гаразд.
Ходімо, поки цей виродок не повернувся
- й не свариться. - Гайда.
Ой, я зараз.
Алло?
Так. Арія сказала мені про гроші.
Слухайте, я принесу гроші за обід.
Але чому ви всі це зробили? Для дітей це соромно.
Вона впала у ванну. Ні!
Прошу, не робіть цього. Вона впала! Спитайте її. Вона скаже.
Я ж казала, що вона дуже хвора.
Прошу, не треба. Я не можу залишити роботу.
Уже набридла ця робота?
Це зі школи моєї доньки.
Мені начхати, хоч сам президент. Ти бачила ту чергу!
Гаразд.
І ти говориш по телефону.
Ти знаєш, це проти політики компанії.
Річарде, чекай! Будь ласка.
Там у школі щось сталося. Мені треба йти.
- Вибач. - Ти ж не хочеш зараз піти, правда?
Це не в моїх руках. Мені сказали прийти.
Дженає, завжди з тобою проблеми.
Річарде, будь ласка. У мене, крім дочки, більше нікого немає.
- Щоб вернулася через пів години. Чуєш? - Я не встигну...
Ти хочеш піти чи ні?
Гаразд. Можна отримати зарплату?
Чорт, ти точно з глузду з'їхала.
Я маю за тебе бути на касі, а ти ще й просиш зробити послугу?
Якщо ти не зникнеш звідси... Зникни.
Рівно пів години!
BENEVOLENT БАНК І ТРАСТ
Я можу вам помогти. Готівку не приймаємо. Якщо у вас лише чеки — я допоможу.
Перепрошую.
Вітаю, я Дженая Вілткінсон. Я працюю через дорогу.
Так, я вас знаю.
Ага. Я просто намагалася зняти 40 доларів з мого рахунку,
а банкомат каже «недостатньо коштів».
А я знаю, що в мене є там 47 доларів.
Вам це висвітлило,
бо ваш рахунок закриється, якщо на ньому менше за мінімум.
- Цей мінімум необхідний. - Тоді можна закрити...
Станьте собі в чергу.
- Так, але моя дочка... - Вибачте.
ПОЧАТКОВА ШКОЛА ІМЕНІ ВУДРО ВІЛСОНА
- Я мчала вітром! - Вибачте, міс Вілткінсон.
- Мамо! - Що? Стійте!
Я Даян Гатчінсон зі служби в справах дітей.
- Дайте мені поговорити з нею. - Мамо!
Ви не розумієте!
У неї напади. Їй потрібні ліки.
- Вона не любить бути без мене. - Послухайте.
Я хочу до мами!
Її не можна так засмучувати!
- Послухайте! - Ні!
Ні!
У неї сильна астма. Не кричи! Не кричи, Аріє!
Стривайте.
- Ви забираєте моє дитя? - Вона буде в надійних руках.
- Їй добре в моїх руках. - Мамо!
Це ми маємо визначити.
- Ні, їй добре зі мною! - Мамо!
Але вчителька й директорка сказали, що вона приходить дуже голодною.
Ви...
Я працюю на двох роботах.
Я працюю на двох роботах, аби в нас було що поїсти, гаразд?
Та й вона не може всього їсти. Ви це знаєте!
Я даю їй саме те, що лікар каже їй давати!
Учителька каже, що вона не дуже чиста.
Господи, це брехня! Це брехня!
Слухайте, іноді в мене немає газу.
Гаразд? Немає газу, а тому й гарячої води.
Але я купаю її. Я купаю її!
Просто їй стає дуже холодно.
Розумієте? І я кажу вам правду.
Я божуся, що кажу правду!
- Ми мусимо навідатися до вас. - Прошу.
Чому ви це робите?
Прошу, не забирайте мою дитину.
Це вже сталося.
Благаю, ні!
Ось моя візитівка.
У нас є ваша інформація. Ми зв'яжемося.
А як же її ліки?
Вона буде в надійних руках.
Ти дурна срана шльондро!
Ну, бляха, ти попалася!
Ти пошкодуєш, що взагалі вийшла з дому.
Я така рада, що ви з'явилися.
Цей тип збив мене з дороги. У мене є його номери.
Це він!
Не знала, що я коп, так?
Ваші права й реєстрація, мем.
Але я нічого не зробила.
- Ти вдарила моє нове авто! - Ти мене вдарив!
Права й реєстрація, леді.
Скажи, що їх немає, щоб я кинув тебе за ґрати, шльондро.
Усе, я розберуся.
Ти надто розпалений. Вертайся у відділок. Їдь!
Якщо я ще раз ще десь тебе побачу,
то знайду законний спосіб прострелити тобі мізки! Чуєш?
Агов! Їдь звідси.
Допечи їй.
У вас є права й реєстрація, мем?
Вони протерміновані.
Знаю. Мені сьогодні заплатять, і я мала продовжити їх. Нині. Будь ласка.
Я випишу штраф і конфіскую вашу машину.
Ні! Будь ласка. Мені потрібна моя машина.
- Мем... - Я не зможу оплатити штраф.
Мені треба машини!
Мем, заведете машину — будете заарештовані.
Я не буду тиснути на вас. Він — так. Покликати його назад?
Сидіть і не ворушіться.
Підходьте сюди.
Ні, мем.
Підходьте на іншу касу. Ні. Дякую.
Я викликав Мішель.
Так.
Тебе не було дві години.
Глянь на себе.
Іди в офіс. Ну ж бо.
Глянь на себе.
З тебе капає по всій підлозі.
Я...
Доведеться звільнити тебе.
Мені потрібна ця робота.
Дуже добре.
Треба було думати про це, поки ти не запізнилася на дві години!
Ти була в тому банку через дорогу!
Мішель бачила тебе там!
Ти казала, що їдеш до школи!
Я хотіла зняти гроші для доньки. Їй треба їх на обід.
У тебе щось забагато виправдань!
Вибач, але я мушу... Ні, хвилинку.
Я не мушу.
Ти сама на себе це накликала!
Тебе звільнено.
Можна зарплату?
Ти хочеш зарплати?
Коли людину звільняють, її зарплата приходить поштою.
Така політика компанії.
Я не можу чекати пошти. Я мушу оплатити оренду.
І я мушу дати ці гроші доньці, щоб вона пообідала.
А я тут чим можу зарадити?
Зарплата отам.
Нічого я тобі не дам.
А тепер геть звідси.
Ні!
Що ви накоїли!
Ти мала повернутися о 10:00 на перерві. Хіба ти не так сказала?
- Ні! - Я знаю, у тебе немає моїх грошей!
Тому весь твій мотлох тут.
Якщо не заплатиш, решта того мотлоху піде на смітник!
Ні!
Це дві...
Навіщо ви таке робите?
Ти, мабуть, думаєш, що я дурепа!
Ні!
Де ти була? Я дзвоню тобі весь день! Золота моя!
- Якого біса? - Мені потрібна зарплата.
Що з мого пояснення про пошту ти не розумієш?
Ми з дочкою не матимемо, як жити. Будь ласка.
А чого це була б моя проблема?
Тебе звільнено. То забирайся геть.
Трясця!
Гаразд, я заїду за тобою в суботу.
Привіт, як справи, міс...
Дженає?
У вас продаються сигарети Black & Milds?
Ви не маєте сюди...
Заткнися й давай гроші!
- Чорт! - Давай гроші! Чуєш?
- Ось! Бери! - Усі!
- Бери! - Віддай мені гроші із сейфа!
Витягуй гроші, старий!
- Швидше! - Гаразд! Спокійно!
Ну ж бо!
- Поклади! На коліна! - Добре!
Ну, уперед!
Бери гроші!
Гаразд! Забирай! Забирай!
- Клади сюди. - Ні, будь ласка!
Ні! Мені треба їх для доньки!
Поклади гроші в сумку!
Віддай їх йому!
Дай їх мені! Дідько!
Чорт! Віддай йому сумку!
Дідько!
Ти думаєш, я дурень?
Це ти все!
Так, ти!
Це ти все влаштувала.
Тебе посадять у тюрму!
Я не знала його.
Він назвав твоє імʼя, Дженає.
- Алло? - Він прочитав мій бейджик.
Алло? Слухайте.
Сталося пограбування, його підлаштувала моя підлегла.
Її звати Дженая Вілткінсон.
Тебе посадять. Так.
Чому ти не віддала йому сумку?
Казала, що віддасть її дочці, вона знала його! Дженає, ти знала його!
Тебе посадять!
Якою матірʼю ти будеш з-за ґратів?
- Вибачте. Зачинено. - Мені треба отримати готівку за чеком.
Вибачте, уже четверта минула.
Джонсе.
Упусти її.
Дякую.
Вітаю ще раз.
Вона вас допоможе.
Триндець.
Так, це капець.
Пограбування?
Гроші досі тут.
Видається, цей прийшов грабувати,
а це менеджер, ми вже підтвердили.
Постріл зблизька, один у голову, один у груди.
- Обидва встигли вистрілити? - Ні.
Камери?
- Вони працюють? - Якраз хотів вам показати.
Усе працює. Поставте на повтор.
Ми знаємо, хто вона?
Оператор 911 сказав, що її звати Дженая Вілткінсон.
Менеджер подзвонив, звинуватив її, і вона його застрелила.
Ось її досьє.
З картотеки.
Ці двоє прийшли грабувати, а вона просто отримувала чек.
Хтось її знає?
Слідча Кей Реймонд. Ви були свідком?
Я лише бачила там Дженаю. Я почула постріли й втекла.
Що ви скажете про неї?
Вона хороша людина.
Вона хороша мати.
Вона б такого не скоїла.
А вона би підлаштувала пограбування?
Нізащо.
Не вона.
Дженая моя подруга.
Я знаю кількох шльондр, і вона зовсім не така.
Я не брешу. Я кажу правду! Вона б цього не скоїла.
Вона мати, у неї є дитина й так далі!
Чи знала вона того грабіжника?
Вона ні з ким не розмовляє.
- Офіцер буде й надалі розпитувати. - Допоможіть їй.
У неї стільки всього в житті.
І я єдина, хто в неї є.
Ви не знаєте, як це.
Вона б цього не скоїла.
Кажу вам, вона б такого не скоїла.
Дякую за ваш час.
Так, вона точно причетна. Вона поїхала на машині злочинця.
Унеси в розшук її авто і її — як особу, цікаву для слідства.
Цікаву для слідства?
Хочеш ще раз переглянути?
Біллі, я розумію. Й обов'язково знайди в районі зчитувачі номерних знаків.
Гаразд.
Підходьте.
Мені треба готівки.
У вас, мабуть, є діти. Вони що, розлили на чек морозиво чи щось таке?
Можна ваш документ?
Ваш документ?
Його в мене вкрали.
Вибачте, але я не зможу перевести чек у готівку без вашого посвідчення.
Ви вже мені допомагали, тому переведіть, прошу.
- Так, знаю, але... - Будь ласка.
Це політика банку. Я не можу перевести чек без документа.
Та ви мене знаєте, Тессо. І вже помагали. Переведіть чек.
Я розумію, але...
Можете поговорити з нашим менеджером і, можливо, вона вам допоможе, але...
Пробачте.
Вибачте, але...
- Боже! - Просто переведіть чек у готівку.
- Гаразд. - Будь ласка.
Гаразд.
СПРАЦЮВАЛА СИГНАЛІЗАЦІЯ
Банк і траст Benevolent. Це Ніколь. Чим я можу вам допомогти?
Це лінія 911. Нам повідомили, що відбувається пограбування.
Так, це правда.
Ще раз, як вас звати?
Ніколь Паркер. Я менеджерка.
І це філія на вулиці Міммс?
Так.
Ви бачите цю людину, мем? Якщо так, чи можете безпечно її описати?
Так.
Темношкіра жінка. Близько 170 см.
На ній червоний жилет і джинси.
Вона постійно сюди приходить. Вона працює через дорогу в «Суперцентрі».
Ви знаєте її ім'я?
Я не пам'ятаю її прізвища.
Щось на кшталт Джаней, здається.
Дженая Вілткінсон, мем?
Звідки ви знаєте?
Поліція вже в дорозі.
Боже.
Що таке, мем?
У неї є бомба.
Будьте на лінії.
Ви виселили її сьогодні?
Ага, точняк.
Арія Вілткінсон.
- Хто це? - Це її донька.
Вона була хвора.
Дженая завжди возить її до лікарні.
Хоча їй скрутно, вона все одно дає мені дрібняки.
Вона хороша жінка.
Мені начхати на все, що Бенні тут верзе.
Я маю право гнати її в шию, тому саме це я й зробила.
Можна у квартиру?
Є плата за перший й останній місяць?
Інакше дзуськи, а не квартиру.
Мем, було б чудово,
- якби ви співпрацювали. - Біллі.
Це навіть того не варте.
Тобто? Та мені взагалі начхати на поліцію!
Усе гаразд?
Так.
Занадто багато спогадів, Біллі. Занадто багато.
Пограбування банку. Підозрювана — Дженая Вілткінсон.
Що-що? Поїхали.
Стривайте.
Навіщо ви даєте мені... Я не хочу всього цього!
Що ви робите?
Я хочу перевести свій чек у готівку.
Мій чек на 521 долар. Переведіть його в готівку. Я не хочу цього всього.
Так. Гаразд.
Джонсе, треба вивести всіх із банку.
- Нас грабують. - Що?
Так, у неї пістолет і бомба.
Так.
Я передам слухавку нашому охоронцю.
Джонсе, поговоріть із нею.
Вибачте, сер. Банк зачинено.
- Почекайте. Що ви таке кажете? - Сер!
Вам потрібно піти.
Я стільки стояв у цій довгій черзі.
- Що таке? - Мені треба грошей.
Знаєте, скільки ми чекали?
Нас грабують, сер.
- Перепрошую? - Так?
Я не знаю, що з нею таке. Можете, будь ласка...
Так.
Нащо вона дає мені всі ці гроші? Я просто хочу перевести чек.
Я можу це зробити.
Чому вона так поводиться? Я нічого їй не зробила!
- Я знаю! - Вона каже, мені потрібен документ.
- У мене його немає. - Так.
- Вона мене знає! Тессо! - Так, знає!
- Чому вона вдає, що не знає? - Усе гаразд. Я можу це зробити.
Бо я знаю вас.
Я знаю вас.
- Дякую. - Гаразд?
Мені потрібні гроші.
Мені просто треба перевести чек. І все.
- Мені всього лиш потрібен 521 долар. - Тессо.
- Будь ласка. І все. - Я зрозуміла.
- Тессо? - Так.
Переведи її чек у готівку.
- Тессо? - Чому вона плаче?
Це нормально.
- Переведи чек. - Добре.
- Коли буде мобільний наряд? - Десять хвилин.
- Це ви подали її в розшук? - Так, сер.
Гаразд. Розкажіть про неї.
Дженая Енн Вілткінсон, 42 роки, без судимостей,
камера зняла, як вона вбила свого боса в «Суперцентрі».
Потрібен телефон банку.
Нам потрібен телефон банку.
Хай ворушаться. І ще я хочу камер усередині банку.
Місце злочину страшне?
Так, дуже страшне.
Гадаємо, вона влаштувала пограбування, а тоді все пішло зле.
- Вона втекла чужою машиною. - Або...
- Кажіть. - З того, що я бачила на записі,
вона видається жертвою пограбування.
Чому вона тоді вбила свого боса?
Її виселили нині з дому.
Тим паче вона піде грабувати банк.
Або вона не витримала й лиш хотіла зарплати.
Вона опинилася серед пограбування й натиснула на гачок.
Ходіть зі мною.
Двадцятки, будь ласка. Мені потрібні двадцятки.
Ні!
Постріли, сер! Схиліться! Пролунали постріли!
- Руки вгору! Негайно! - Руки вгору!
Добре! Та й це не ми!
Не опускайте рук!
Слухайте, ця жінка досі грабує банк. А це охоронець.
- Вона стріляла у вас? - Ні.
Я хотів її кинути, і вистрілив пістолет. А цей анічогісінько не робив.
Це була дурість.
Господи!
Уставайте!
Перестаньте так поводитися! Я нічого вам не зробила!
Усе гаразд. Тессо!
Ви дали мені гроші! Ви мене підставили!
Мені потрібно було 40 доларів, аби віднести їх до школи.
Ми перебуваємо біля банку Benevolent,
де просто зараз відбувається пограбування.
Поліція отримала сигнал, і коли вони прибули,
то почули постріл.
Марто, ми теж чули його кілька хвилин тому. Це був хаос.
З дверей вибігли два джентльмени,
і відразу ж почули команди від поліції.
З того, що ми дізналися,
ім'я підозрюваної — Дженая Енн Вілткінсон.
Наші джерела в поліції повідомили, що її розшукують
у справі вбивства,
яке сталося в «Суперцентрі» на бульварі Беневіль біля філії банку.
Тессо! Дай мені, будь ласка.
Банк і траст Benevolent.
Так.
Це до вас.
Хто мені дзвонить?
Наші лінії працюють через мобільні телефони,
щоб ми могли пересуватись.
Алло?
Дженає? Це шеф Вілсон із...
Гаразд.
Мобільний підрозділ тут.
Поклала слухавку. Передзвони.
- Де в біса перемовник? - Він близько, сер.
Сер.
Що таке?
Може, у мене краще вийде.
Чому ви так думаєте?
Жіночий голос, хтось схожий із нею.
Гаразд.
Чому ви думаєте, що це правильно?
Її пограбував чоловік. Її підставив чоловік.
Вона вбила чоловіка.
А чому ви певні, що її підставили?
Я просто відчуваю, сер.
- Ходіть. - Так, сер.
- Щось не так — відповідаєте ви. - Так, сер.
Вона не хоче говорити.
Увімкнете гучномовець?
Увімкнула.
Вітаю, Дженає.
Мене звати слідча Реймонд.
Чому вся ця поліція там зібралася?
Дікмане, заміни.
Чудово. Є один із моїх офіцерів.
- Говоритимете? - Стривайте.
- Хай я послухаю. - Гаразд.
Нас викликали на пограбування.
- Ні! - Слухайте...
Я знаю, що може бути страшно,
але я мушу запитати, чи там усередині все гаразд?
Ми чули постріл у банку.
Ні!
Воно само вистрелило! Він накинувся на мене, і тоді...
І тоді пістолет вистрелив!
Я чую.
Але ми маємо бути дуже обережними.
Там багато людей, що можуть постраждати,
а цього не потрібно.
Слухайте, я не грабувала банку.
Я прийшла перевести чек у готівку.
І все.
Це дуже добре, що ви не грабуєте банку.
Може, покладете пістолет,
вийдете з рюкзаком, і ми зі всім розберемося?
Вона дала мені гроші, і я сказала їй, що не хочу стільки!
Ви викликали поліцію? Нащо ви це зробили?
Навіщо ви це зробили?
Годі верещати!
Дженає, послухайте мене.
Видається, що це велике непорозуміння.
Так. Тому що
я не прийшла сюди грабувати банк!
Ось що я пробую вам сказати!
Я постійно сюди ходжу. Навіщо ви подзвонили?
Дженає! Усе нормально.
Але ви ніколи не заходили в цей банк із рюкзаком і пістолетом.
Бачите, як це заплутує?
Вона молодець.
Добре.
Я... Цей пістолет навіть не мій!
Гаразд, тоді покладімо його,
вийдіть і поговорімо про це. Розберімося з усім цим.
Ні.
Ні, мені лиш потрібні мої гроші,
бо мені потрібно 40 доларів до школи,
адже вона мусить їсти.
Якщо не їстиме, її дражнитимуть!
Я просто... Я...
Я лиш прийшла по гроші для моєї дитини!
Гаразд, і я можу допомогти.
Вийдіть і поговоріть зі мною.
Ви брешете.
Ви не можете мені помогти!
Мені ніхто ніколи не допомагає!
Я все роблю сама!
Я кожнісіньку річ роблю сама!
Ви хочете мене вбити!
Ви хочете повісити на мене пограбування банку.
І хочете кинути мене за ґрати? Що ж тоді буде з моєю дитиною?
Що буде з моєю дитиною?
Ви брешете!
Гаразд, зараз найкращий шлях —
допомогти вам висловити свою правду.
К-СТЬ ЗАРУЧНИКІВ?
Скільки з вами людей, Дженає?
Я не знаю.
Не хочете виходити — може, хоча б випустите їх?
- Більше ніхто не має постраждати. - Я не хочу, щоб хтось постраждав!
Я ж кажу це! Я прийшла сюди не для цього!
Покладіть слухавку.
- Покладіть! - Добре!
Вона скинула.
Агов! Що таке з електрикою?
Чому світло мерехтить? Тому ми її втратили?
Негайно передзвоніть!
Дене, тепер говоритимете ви?
- Ні, вона просто молодець. - Гаразд. Добре.
І ця жінка довірилася слідчій Реймонд.
Гадаю, хай говорить далі.
Де ви цього вчилися?
В армії я була спеціалісткою з переговорів.
«Ура».
Ось ваші гроші, міс Вілткінсон.
Дженая.
Дженає.
Ось ваші гроші.
Знаєте...
Я думаю,
це все було непорозуміння.
Але ми можемо це виправити.
Я скажу їм, що це помилка.
Хай ми так зробимо?
Дасте це моїй доньці?
- Беріть. - Я...
Будь ласка.
Вона точно захоче, або ви сам їх їй дали.
Він мені не дозволить.
Скажіть їм закрити жалюзі.
Негайно!
Тессо, Рає, засуньте жалюзі. Усе нормально.
Швидше, біжіть!
Усе нормально. Засуньте.
Донизу! До самого низу!
- І верніться сюди. Хутко. - Ходіть.
Добре.
Камери ввімкнено.
- Гаразд, збільште. - Збільште!
- Де в біса вибухотехніки? - Заходять на позицію.
Покличте сюди когось, хто скаже, що це там таке.
Зрозумів.
Мені треба сісти.
Так.
Принесіть їй стілець.
Ідіть!
Слухайте, я перепрошую. Я знаю, вам усім треба вертатися до свого життя.
Тоді відпустіть нас!
Вибачте!
Я...
Мені потрібна хвилина, щоб розібратися.
Молода леді, нема чого вирішувати.
Просто здайтеся.
Я не дам йому вбити мене.
Я не знаю, що з вами всіма.
Ми ніколи ні в кого нічого не крали.
Я теж не крала.
Тоді що це все таке?
Може, не будемо?
Вона каже, що не прийшла грабувати банк.
Не засмучуймо її.
Оце все засмучує!
Ви більше не хочете працювати задарма.
Я ветеран! Ми довго й завзято боролися, аби ви мали всі ці свободи,
й ось як ви нам дякуєте.
Мені вже все це набридло. Я пішов. Ходімо.
Вона дозволить їм обом піти?
Увага, виходять двоє заручників.
Ще трохи, добре? Гаразд?
Замкніть двері! Замкніть двері.
Гаразд! Поверніться.
Дженає! Ви не мусите цього робити!
Ми можемо вийти звідси разом!
Я не дозволю йому вбити мене.
Хто подбає про мою доньку?
Вона все, що в мене є.
Я просто...
Будьте зі мною, гаразд? Будь ласка.
Я ні в кого нічого не прошу. Будь ласка.
Гаразд? Я просто...
Мені треба з цим розібратися. Гаразд?
Треба з цим розібратися.
Треба подумати.
Вона мене вб'є. Вона зла на мене.
Тессо, зберігай спокій.
Вона тебе не скривдить.
Чому не побігти до дверей? Їх вона пустила.
Це літня пані. Вона не може тікати.
А можна я побіжу з Раєю? Будь ласка!
Треба щось робити!
- Не... - Я не витримаю.
У неї в рюкзаку бомба.
Боже.
Бомба?
Усі ці роки... Боже, я не хочу відійти отак.
Прошу.
Беріть.
Беріть!
Добре. Гаразд.
Гаразд.
Сідайте!
Сядьте!
Чув, щоб грабіжник давав людям крісла?
Ні, але ти бачила місце злочину.
А тепер...
Тепер вам не потрібно стояти.
Я знаю, як це — бути на ногах цілий день.
Шефе. У нас є креслення банку.
Можемо заходити. Кидаємо гранату, штурмуємо.
- Теллер каже, у неї бомба. - А вона розуміється на вибухівці?
Ви впевнені?
Нам не відомо.
Це може бути підробка.
Або вона навчилася в інтернеті, і бомба справжня.
Гаразд. Оскільки ми зараз не знаємо, то будемо поки що чекати.
Бо там чотири заручники.
Дивіться.
- Гадаю, треба викликати ФБР. - Трясця.
- Що? - Це не звичайний грабіжник.
Не звичайний. Вона вбивця.
Вона навіть не завадила їм вийти.
Вона буквально приносить людям стільці.
- Ага. - Свідок сказала, що це не схоже на неї.
Інший свідок сказав, що вона хороша жінка.
Я вважаю, у неї просто здали нерви.
А якщо їй і зараз здадуть нерви,
і вона підірве банк?
Послухайте.
Ця слідча правильно мислить.
Гадаю, можна закінчити це мирно.
Якщо втрутиться ФБР, керуватимуть вони.
- Може, їхні інтереси не такі, як наші. - Тобто зупинити пограбування?
Ні, я хочу врятувати її життя!
Ми бачили, як викидали її речі. Бачили ліки для її дитини.
Треба дати їй шанс.
Послухайте.
Не дзвонімо поки що у ФБР.
Узагалі, почекаймо, поки вони подзвонять нам.
Гаразд?
Виграйте час. Перенаберімо її.
- Передзвоніть їй. - Так, сер!
Дене? А тепер будете говорити?
Слідча Реймонд. Усе на вас.
Ці телефони!
Ці телефони зводять мене з розуму.
Я хочу їх вимкнути.
Як вимкнути телефони?
Може, краще поговоріть із ними.
Дженає.
Ні, я хочу їх вимкнути.
Дженає.
Може, відповіси.
У них може бути ідея, як вивести вас безпечно
до вашої дочки.
Алло?
Дженає, це знову слідча Реймонд.
Дякую, що відповіли. Як справи всередині?
Нащо там стільки поліції?
Для однієї мене?
Я ж казала, що не грабую цей банк.
Нам кажуть, що є відео наживо з підозрюваною,
і ми показуємо його нашим глядачам.
Так, воно є.
Мені лиш треба було перевести чек.
Я ніколи нічого не крала за все своє життя.
Я навіть не знала, що в мене є цей пістолет.
Ось чому я намагаюся вам сказати,
що це не було навмисно.
І ви чітко це пояснили. То, може, припинимо це, Дженає?
Я не можу вийти й хай мене застрелять.
Ніхто вас не застрелить.
Ні, він так і сказав.
Що якщо ще мене побачить, прострелить мені мізки.
Хто це сказав?
Поліціянт! Він із вами!
Він із вами. Казав, що вб'є мене!
Цей поліціянт
- наїхав на мене на дорозі. - Ану!
І його напарниця теж із вами.
Вона відбуксирувала мою машину.
Я казала їм, що мені потрібна моя машина,
бо коли моїй дочці погано, я мушу відвезти її в лікарню.
Я не можу чекати на швидку!
Гаразд. Я розумію.
Усе буде гаразд.
Обіцяю, ніхто вас не чіпатиме.
Будь ласка, просто вийдіть і ми поговоримо про це.
Я не можу вийти,
щоб мене там застрелили.
Мені потрібні були гроші на ліки моєї дочки. Вона хвора.
Дженає.
Вийдіть, і я допоможу вам.
Ви допоможете мені з моїм босом?
Він думає, що це я влаштувала пограбування магазину.
Той юнак пограбував мене
а тоді вдарив мене!
Лиш тому, що грабіжник прочитав мій бейджик,
бос подумав, що той знає мене і що це я все влаштувала!
І бос не віддавав мені чек!
Він звільнив мене!
Мій бос звільнив мене.
Він звільнив мене, бо мені подзвонили зі школи
й попросили прийти до моєї дитини!
Тому він мене звільнив!
Ліки для моєї дитини дуже дорогі.
Це так важко.
Я дуже тяжко працюю.
У мене дві роботи. Я ледве зводжу кінці з кінцями.
Я лиш бажаю найкращого для моєї дитини.
І все.
Вони забрали її тому,
що вона впала у ванну, бо їй стало погано.
Вона втратила рівновагу. Вона хотіла...
Вона хоче митися сама.
Вона впала.
У неї були синці на спині, а звинуватили мене.
Вони забрали її.
Їм було байдуже.
Гаразд. Ти маєш рацію й повне право бути роздратованою.
Ми будемо шукати шлях, як вам допомогти, Дженає.
Не засмучуйтеся так.
Мене виселили.
Мене сьогодні виселили. Нам ніде жити.
Ліки моєї дочки
викинули на вулицю.
І я казала їй: «Мене щойно звільнили. Мій бос надішле мені чек на зарплату».
Вона не могла почекати три дні.
Три дні!
Ви не уявляєте, як це важко — ростити дитину
з того, що я заробляю.
Я не можу дати їй і половину потрібного.
А моїй хазяйці було байдуже.
Вона викинула нас на дощ.
Що я їй скажу, коли вона повернеться додому?
Це просто занадто.
У неї є лише я.
Усім байдуже.
Ніхто нас не бачить.
Це моє життя.
Знову й знову, знову й знову.
Я просто не знаю, що робити.
Ви ж це розумієте, правда?
У мене нічого немає.
Так.
Я розумію, який це важкий тягар.
Я розумію вас.
І чую вас.
Дженає, мені не байдуже.
Заспокойтеся. Гаразд?
Ви не знаєте мене. Вам байдуже.
Ви лиш хочете, щоб я вийшла, і ви застрелите мене.
Ні, я не знаю вас.
Але я впізнаю у вас себе.
Мене не просто виховувала мати-одиначка, я сама мати-одиначка. Гаразд?
Усе на мені.
Пам'ятаю, якось я вернулася зі школи, а нас виселили.
Моя мати була страшенно зла.
Страшенно сердита.
Ні. Ідіть в іншому напрямку.
Це може її спровокувати? Добре?
Скільки вам було?
Мені було дев'ять.
Моїй доньці вісім.
Тому я розумію вас. Але знаєте що?
Пам'ятаю, я казала мамі, як сильно я її люблю.
Я казала їй, що люблю її й що все буде добре.
І, Дженає, я обіцяю вам,
з вами все буде добре.
З вами й вашою дівчинкою.
Усе буде добре.
Шефе. Ми в прямому етері.
Що?
Транслюйте туди.
Просто послухайте, гаразд?
Видається, що це був дуже довгий і важкий день.
Здається, ви навіть не спали.
Я думаю, якби ви вийшли, ми могли би зі всім розібратися. Обіцяю.
Припиніть це казати!
Припиніть це казати. Я не вийду, поки ви не виженете його.
Вона розхвилювалася.
- Того, який збив мене! - Попросіть її знову здатися.
Збив і сказав, що знайде законний спосіб мене вбити!
- Дженая. - І ще оту,
яка виписала мені всі ті штрафи!
- Дженає... - Вона знає, вони мені не по кишені!
Бо всім на мене начхати!
Тому ні! Я не вийду.
Що?
Я піду з нею.
Усе нормально?
Так.
Слухай.
Я тобі так перечив.
А ти шикарно провела перемовини.
Вибач.
Я цього не знав.
Мир?
Мир.
Якого біса її показують по телевізору?
Шефе, одна із заручниць почала трансляцію зі своєї мобілки.
Одна з касирок банку.
Негайно заглушіть мобільний сигнал.
- І з'ясуйте, про якого копа вона говорить. - Працюємо над цим.
І якщо їй виписали штраф, я хочу знати хто.
Зрозумів.
Куди ведуть ці камери?
- До наших офісів. - Ні.
- Куди вони тягнуться? Хочу їх відключити. - Я не розумію.
Де ці камери тут підключені?
- Ззаду. - Заведіть мене.
Не ворушіться.
Вона відімкнула двері?
- Ні. - Так. Ліворуч. Двері відімкнені.
Вона сильно натиснула. Двері відімкнені.
Я буду вшиватися звідси.
Треба з'ясувати, чи ці двері відімкнені.
Подруго, у неї бомба. Сиди.
- Я мушу вийти. - Тессо.
Тессо!
- Ні. - Ключі за стійкою.
Тессо!
Обережніше.
Знаю. Ми багато з цим працювали.
Ви розумієтеся на електроніці?
Ні.
Чекайте.
Це що ще таке?
Шефе, ми втратили зв'язок.
Дідько!
Тессо!
Що ви робите?
Мені треба в туалет.
Нам усім треба.
Гаразд.
Тут є туалет?
Так, отам.
Добре.
Гаразд, по одній.
Ні, нічого.
Жодного штрафу на її ім'я?
Може, вона була в окрузі Дейл. Гляньмо там.
Гаразд.
Як думаєте, що вони там роблять?
Будете м'ятну цукерку?
Ось куди йдуть цукерки, які я ставлю?
Тессо!
Ви берете такі комісії, що я точно можу взяти цукерочку.
Я перепрошую,
але вона утримує нас тут, а ви ставитеся до неї як до мучениці.
Це неправильно.
Тессо, досить.
Ні, хай говорить.
Ні, їй слід заткнутися.
Скільки вам років?
А що?
Бо я не знаю нікого, хто б міг послухати, що вона розповідає,
і нічого не відчувати.
Я не кажу, що це правильно.
І я не згодна,
але я сподіваюся що в тебе все вийде, зозулько.
Дякую.
Тут завжди кондиціонер увімкнений на повну.
У мене в кабінеті є куртка.
Прямо тут.
Я принесу її вам.
Очманіти просто.
- У неї бомба. - То заткніться.
Прошу.
Дякую.
Гарно пахне. Мені подобаються ці парфуми.
Вона дорога?
Її мені подарував чоловік.
Він добре з вами поводиться?
Він найкращий.
Це добре.
Треба бути обачною, від кого народжуєш дитину.
Тобі сьогодні довелося стільки всього пережити.
Темношкірим жінкам завжди треба щось переживати.
Це ваша родина?
Так.
Великий цегляний будинок у передмісті, так?
Він не такий великий.
Для мене він великий.
Моя квартира не більша за цю кімнату.
Я завжди мріяла про таку домівку для себе й своєї дитини.
Скільки років? Скільки років вашим дітям?
Моя старша дочка зветься Дженніфер,
їй 16.
І...
Моя молодша дочка зветься
Жасмін,
а їй сім.
Арія. Так звати мою дочку.
У неї дуже багато ускладнень. Сподіваюся, вона їх переросте, особливо судоми.
Я бачила вас тут із нею.
Яка ви уважна.
Я таке помічаю.
Не знаю, чи це важливо,
але сюди приходить стільки самотніх матерів.
Чесно, якби в мене не було чоловіка,
не знаю, що я б робила.
Ні. Усе вирішується.
Що ж,
нам потрібно вирішити з цим,
щоб ви могли повернутися до своєї доньки.
І щоб я могла повернутися до своєї родини.
Ви повернетеся.
Але мене за все це посадять.
Дженає, я не буду вам брехати.
- Ситуація кепська. - Я знаю.
Ви відсидите певний час,
але ви вийдете,
і ваша донька чекатиме на вас.
Що це означає для неї?
Названа сім'я?
Ні.
Чи є хтось із вашої родини, хто міг би допомогти?
Ні.
Я не віддам її сестрі й матері. Вони божевільні.
Усе гаразд.
Усе гаразд, бо ми всі вийдемо звідси,
щойно вони проженуть того поліціянта.
Коли вони виженуть того копа. Ходімо.
Чорт!
- Я знав, що це буде недовго. - Біллі, зараз може початися кошмар.
- Поможи мені знайти того поліціянта. - Шукаю.
Що це таке?
- Не знаю. - То ідіть подивіться.
Волю Дженаї! Волю Дженаї!
Що вони кричать?
Волю Дженаї! Волю Дженаї!
Вони кричать: «Волю Дженаї».
Волю Дженаї! Волю Дженаї!
Вони прийшли заради вас.
Це показують у новинах.
Волю Дженаї! Волю Дженаї!
ПІДТРИМКА ПІДОЗРЮВАНОЇ
ПРОТЕ ВОНА НЕ ЗДАЛАСЯ
МИ ПІДТРИМУЄМО ДЖЕНАЮ НЕ СТРАЖДАЙТЕ МОВЧКИ
ДОСИТЬ МИ ЛЮБИМО ДЖЕНАЮ
Я спробую зайти у цей натовп і щось у них дізнатися.
Вітаю, мем, чому ви тут?
Бо ми втомилися від цього лайна! Забагато бід.
Ми не можемо транслювати нецензурних слів. Сер, а ви?
Мене звати Бенні. Я знаю її.
Вона не бреше. У неї скрута в житті.
Я тут заради тебе, Дженає.
Я безхатько. У неї майже нічого немає.
Але завдяки їй я мав що поїсти.
Але ви знаєте, що її звинувачено у вбивстві.
А що зробили ті виродки?
Бляха, я розумію.
Через таке здають нерви.
Дженає, робіть стрім із мобілки.
Я хочу попросити вибачення в глядачів за такі слова,
але, як бачите, через цю ситуацію
серед натовпу вирують дуже пристрасні емоції.
Мушу вам сказати, ці люди всім серцем підтримують ймовірну грабіжницю банку.
Я ще ніколи такого не бачила!
Усі виходьте. Справу перебирає ФБР.
- Чорт. - Ну ж бо.
Шефе, ви були головні. Тепер ми головні.
Так?
Так. Джиме, візьми монітор.
Сьюзен, сідай сюди.
Брайсе. У нас усе під контролем.
Це триває вже кілька годин. Я б так не сказав.
Ми встановили контакт. Вона скоро вийде.
Гаразд.
- У цьому й полягає наша мета, чи не так? - Так.
- Семеро заручників? - Вона випустила двох.
І бомба.
Ми припускаємо це,
але в мене є дуже сильне відчуття, що вона здасться мирно.
Відчуття?
Так. Це слідча Реймонд, наша офіцерка, яка налагодила контакт із підозрюваною.
Ця офіцерка?
Так.
Гаразд. Слухайте, шефе.
Ви допустили пряму трансляцію й паніку серед натовпу.
Навряд чи ви все контролюєте.
Я категорично не згоден.
Вона холоднокровно вбила свого боса, у неї бомба,
а ваша офіцерка «налагоджує контакт».
Не думаю, що у вас усе під контролем.
Тож, як я вже казав, ми переймаємо справу.
- Агенте Брайсе... - Шефе Вілсоне, ви знаєте, що буде далі.
Це федеральна справа, ми переймаємо справу.
Треба знайти того копа.
Гаразд.
Знаю, ви цього не пам'ятаєте,
але я виходила з пункту оготівкування чеків через дорогу,
а ви стали вмовляти мене відкрити у вас рахунок.
«Годі дозволяти їм забирати у вас гроші».
Я відкрила тут рахунок через вас.
Чому ви так переймаєтеся?
Я працювала у відділенні в Іст-Дейлі, і...
Стільки жінок приходили з грошима,
отримували кредитки й позики, начебто це якась дурниця.
Я попросила перевести мене сюди, аби я могла допомогти нам.
Але було стільки бюрократії,
стільки всього закладено, щоб ми не просувалися вперед.
Я просто хотіла щось змінити.
Ви творите зміни.
Каже жінка, яка грабує банк.
Ви не хороша людина.
Вибачте, якщо я неспокійна, але ми сидимо тут уже декілька годин.
Стає дуже спекотно.
Так. Чому тут так спекотно?
Вони вимкнули кондиціонер.
Вони не знають мене, бо я в таку жару сплю собі.
У вас немає кондиціонера?
Ні.
Я народилася в 1943 році.
Там, де я провела дитинство,
ми й не знали про кондиціонер чи туалет.
Ви й не уявляєте, як у вас усе добре.
Навіть ви.
Бо, зозулько, як би погано не було, комусь десь точно гірше.
Я знаю.
Тому я завжди намагаюся бути вдячною.
Зозулько, вийти туди й здатися — це і є бути вдячною.
Пробачте, я не хотіла.
Розумієте?
Я...
Я просто...
Коли я була в лікарні зі своєю донькою, я якось...
Щось всередині мене зламалося, і я якось
немов пливу поза самою собою.
Знаєте,
там у лікарні
їм байдуже.
Моя дитина була недоношеною.
І коли в мене відійшли води,
мені розповідали все, що з нею було не так.
І я знала, що щось не так.
Лікар постійно казав мені сидіти.
Казав: «Сядьте!»
Я знала, що це неправильно,
і вони намагалися змусити мене зробити аборт.
Знаю, це звучить божевільно,
але я кажу правду. І коли в тебе немає страховки...
Я вірю вам.
Люди не знають, як дорого бути бідним.
У мене нікого немає.
У вас є я.
Заберете мою доньку, коли мене посадять?
У названу сім'ю, поки я не вийду на волю?
Вона не буде проблемою, бо вона хороша дівчинка.
Вона долає всі можливі труднощі.
Вона не мала вижити.
Будь ласка.
Бо в мене більше нікого немає.
Я прийму її.
Я поговорю з чоловіком, і я знаю, що він погодиться.
Я прийму її.
Дякую.
Вибачте.
Мені погано.
Можете принести їй води?
Стривайте. У вас діабет?
Так.
О ні.
Треба її випустити. Треба її випустити.
Добре. Тессо.
- Пані Ізабелло. - Гайда. Бери її.
- Гаразд, пані Ізабелло. - Обережно.
Ну ж бо. Пробачте мені.
Гаразд. Ідемо.
Бережи себе, дівчинко. Добре?
Добре.
Гаразд. Ходімо, пані Ізабелло.
Простежте, хай їй допоможуть.
Гаразд.
Ходімо.
Їй потрібен лікар!
Агов, вона клієнтка! Не стріляйте! Не стріляйте!
Обережно! У неї діабет!
- Ходімо. - Заберіть руки від мене!
Я не можу вас туди впустити.
Вона мені довіряє. Я не залишу там своїх людей.
Мем.
Ваша офіцерка впустила заручницю назад.
Пішли ви.
Волю Дженаї! Волю Дженаї!
Сподіваюся, їй буде краще.
Її повели.
Гаразд.
Слідча Реймонд.
Так, у неї діабет.
Треба перевірити її цукор. Скажіть, з нею все гаразд?
Це агент Брайс із ФБР.
Це Дженая?
Де слідча Реймонд?
- Я тут... - Агов!
Ні. Тепер розслідування ведемо ми.
Як люди всередині?
З ними все добре. Я хочу слідчої Реймонд.
- Вибачте. Мусите говорити зі мною. - Того копа вже нема?
Який коп, мем?
Саме тому я маю поговорити зі слідчою Реймонд,
бо вона знає.
Мем, це вже затягнулося.
Вам пора відпустити заручників, вийти й здатися.
Я нікуди не піду, поки не дізнаюся, що той коп пішов!
Я не буду повторювати історії!
Коли грабуєш банк, то вже не вибираєш, що тобі там хочеться.
Я не грабую банку!
Це федеральний злочин.
Це вже затягнулося. Ви повинні вийти з банку.
Я не вийду, поки не дізнаюся, що того копа вже нема.
Мем.
Він не дає мені поговорити з детективом Реймонд.
Мені треба слідчої Реймонд!
Сер, будь ласка, покличте слідчу Реймонд.
Вона говоритиме лиш зі мною. Хто це?
Я Ніколь, менеджерка відділення.
Ніколь, вона говоритиме зі мною.
Будь ласка, сер. Покличте слідчу Реймонд.
- Це зводить мене з розуму! - Вона взяла рюкзак!
- Дженає, не треба цього робити. - Що?
Дженає, будь ласка.
- Прошу! - Дженає.
Що вона зараз робить, мем?
Ми можемо вийти звідси разом.
- Я здурію через це! - Дженає! Ми вийдемо!
- Дженає, прошу... - Так гучно!
- Просто... - Та покладіть слухавку!
Не треба!
Ніколь!
- Дженає! - Будь ласка, ні!
- Будь ласка! - Не треба, Дженає!
Ану все!
Будь ласка.
Це моя доня зробила.
Її науковий проєкт.
Зводить мене з розуму.
Це не бомба?
Ні, це не бомба. Це...
Вони думають, що це бомба?
Весь цей час?
Ви... Це не...
Можете сказати їм, що це не бомба?
Це на наукову виставку моєї дочки.
Подзвоніть їм і скажіть, що це не бомба.
Ми пояснимо їм, і вони знатимуть.
Мені треба в туалет.
Ідіть! Скажіть їм! Скажіть їм, що це не бомба!
ЖІНОЧИЙ ТУАЛЕТ
Є повідомлення.
«Бомба несправжня. Один пістолет».
Подзвоніть їм і скажіть.
Гаразд.
Подзвоніть слідчій Реймонд і скажіть їм, що це велика помилка.
Скажіть, що це на наукову виставку.
Що?
Я думаю, що не варто.
Чому?
У них є правила, які стосуються вибухівки.
- Але... - Можливо, це єдине,
що не дозволяє їм увійти й штурмувати банк.
Я не хочу, аби ви постраждали.
Тому скажімо їм, що ми вийдемо
і ви залишите рюкзак.
Думаєте, це на краще?
Так.
Але той поліціянт має піти.
Гаразд.
Пообіцяйте мені.
Обіцяю.
Слідча Реймонд.
Так.
Скажіть їй.
Це я виписала їй штрафи.
Реєстрація спливла й так далі, усе законно.
- Ви відбуксирували її авто? - Так.
- Ви збили її на дорозі? - Ні.
Гаразд. Вона сказала, що ще був поліціянт. Хто це був?
У мене немає часу, офіцерко Сем. Просто скажіть.
Не знаю. Вона сказала, що це коп.
Ви мені брешете?
Скажіть правду!
- Хто це був? - Це був офіцер Олівер.
- Він зачепив її авто? - Я не бачила його.
Машина була пошкоджена?
Так. Він ніби підрізав її.
Реймонд, не роби цього.
Агов! Що в біса коїться, слідча Реймонд?
Він знає, що коїться!
Скажи йому, що ти зробив!
- Я нічого не робив. - Що в біса діється?
Що діється?
Він виписав їй штраф. І збив із дороги. Це він усе це спричинив.
У мене є докази, шефе.
Це все він.
Ти. За мною.
Пішли.
Тобі кінець, виродку! Кінець!
Майоре Брайсе, ми знаємо, хто той коп.
Я сказав, годі балачок.
Телефони дзвонять. Підійміть.
Я сказав, годі балачок.
Та підійміть!
Та пішли ви!
Дідько!
Це слідча Реймонд.
Алло?
- Слідча Реймонд. - Так.
Що це був за йолоп?
Тепер говорю я.
Я лише хотіла сказати, що ми знайшли того копа.
Знайшли?
Так. Це трохи зайняло часу, бо він був в окрузі.
Та, що виписала штраф, сказала, що це він.
Судячи з ушкоджень, він ударив авто.
Чесно?
Чесно.
Гаразд, я хочу побачити його фото.
Фото?
Доведіть мені, що знаєте, хто це. Я хочу побачити фото.
Дженає, я покажу його, коли вийдете.
Ні.
Скиньте мені фото.
Ваш телефон відключено.
Ті, які ви маєте в банку, лиш для внутрішніх дзвінків.
Тоді підключіть мій телефон.
Ви можете. У вас є важелі. ФБР може підключити телефон
і надіслати фото.
І ви вийдете?
- Так. Я вийду. Скиньте мені фото. - Гаразд. Я спробую підключити телефон.
Ні. Нізащо. Вона має віддати мені заручників.
Дженає, ФБР може підключити ваш телефон.
Але нам потрібно щось натомість, гаразд?
Гаразд.
Скиньте мені фото, і я всіх відпущу.
Гайда. Варто спробувати.
Скинете?
Так. Ми підключаємо ваш телефон.
Добре.
Коли ви скинете мені фото, то всі зможуть піти.
А потім ви розкажете, що він зі мною зробив.
Покажете всім, що він зі мною зробив.
Тому що я не брехала!
Розкажіть усім, що я говорила правду, добре?
Добре. Ми розкажемо. Добре.
І я знаю, що в тієї поліціянтки була нагрудна камера! Вона все бачила.
Вона прогнала його в авто, бо чула, як він мене лякав!
Гаразд. І тоді ви вийдете?
Так. Я вийду.
Пістолет і рюкзак залишите, так?
Так.
Коли будете виходити, тримайте руки високо.
І прямуйте повільно просто до поліції.
Ви будете там?
Так. Там буду я. Просто йдіть на мій голос.
Гаразд.
Я передзвоню.
Скиньте фото.
Я скину вам фото за секунду, добре?
Вони його знайшли.
Я ж казала. Я не брехала. Вони знайшли його.
Я ж казала, що не брешу.
Вимкніть усе світло.
- Що? - Будемо штурмувати.
Вона ж виходить! Нащо штурмувати?
Це все триває вже 12 годин. Ви бачите всіх цих людей надворі?
А ви розумієте?
Вони бунтуватимуть! Ми можемо закінчити це мирно!
У вас був час.
Та увімкніть же телефони!
Усі на місцях?
Бляха, ви жартуєте?
Реймонд, що ти робиш?
Слідча Реймонд, що ти робиш?
Що вона коїть?
Слідча Реймонд!
Хто це стукає?
Дженає!
Це слідча Реймонд!
Дженає, це слідча Реймонд. Я говорила з вами.
Чого вона хоче?
Дженає, вони не підключать ваш телефон. Вибачте.
Але в мене є доказ у телефоні. Я покажу вам фото.
Гаразд, відчиніть. Візьміть телефон.
Його вже немає. Присягаюся.
Я віднесу їй його.
Це він! Я ж казала, що не брешу!
І я вам вірила.
Скажіть їй, що це він.
Вона каже, це він.
Його вже немає.
Можете йти.
Ну ж бо. Тессо, Рає.
Чекайте.
Що ви робите?
Ні, ідіть.
- Що ви робите? - Ідіть.
Я вийду з нею.
Добре.
Ні. Ідіть собі.
Можете йти собі.
Ні.
Ми зробимо це разом.
Мене ще ніхто не підтримував
ніколи.
Пробачте.
За все це.
У вас є я.
Ви будете відвідувати мене в тюрмі?
Так. Обіцяю.
Я приходитиму до вас з Арією.
І я розкажу їй, яка ви хоробра мати.
І, будь ласка, нехай моя дитина отримує 40 доларів на обід.
Добре.
Уперед.
Мій телефон увімкнений.
Це моя мама.
Алло?
Дженає, до мене додому завалилася ФБР.
Чому ти грабуєш банк?
Я не грабую банку, мамо! Я...
Я хотіла отримати готівку, аби дати Арії гроші на обід!
- Дженає! - Щоб діти не дражнили її!
Дженає.
Що? Я хотіла зробити лиш це, і все вийшло з-під контролю!
- Стій. Зупинися. - Я маю давати їй ліки!
Господи. Дженає.
Усе вийшло з-під контролю. Чесно!
Ніколь розповість тобі, вона менеджерка філії.
- Скажи мамі, що я не хотіла цього! - Дженає.
Що!
Вона померла.
Учора в неї був напад, і ти відвезла її до лікарні.
Вона померла, Дженає.
Я зараз.
Алло?
Міс Вілткінсон?
Перепрошую, хто це?
Ми дзвонимо щодо прострочених рахунків.
Будь ласка, ні. Я не можу залишити роботу.
Це зі школи моєї доньки.
Вибачте! Я приїхала, як тільки змогла.
Даруйте, але ми вам не дзвонили.
Усе гаразд?
Моя дитина померла.
Я знаю.
Мені вже сказали.
Співчуваю.
Вона померла вчора вночі.
Руки вгору!
Дженає.
Ходімо.
Дженає.
Треба підняти руки.
Здавайся.
Дженає!
Підійми руки високо.
Повернися, Дженає.
А тепер слухайте мій голос.
Я з тобою.
Усе гаразд?
Так.
Дякую.
Я рада зустрічі.
Переклад субтитрів: Павло Думʼяк