Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ja nyt suora lähetys Ed Sullivan Theaterista New Yorkista…
American Idolin voittaja on…
Ja nyt mies, joka monille on yhtä kuin televisio.
TV:N ALKUAIKOINA KUN SÄÄNTÖJÄ VASTA LUOTIIN
Jos Ed Sullivania ei olisi, Amerikan olisi pitänyt keksiä hänet.
YKSI MIES USKALSI RIKKOA NIITÄ.
Kiitos, hyvä yleisö. Toivottavasti nautitte esityksestä.
Toivottakaa hänet tervetulleeksi.
Herra Ed Sullivan.
Ed Sullivan!
Ed Sullivan, kaikki!
Jos pitäisi valita yksi henkilö edustamaan meitä, se olisi Ed Sullivan.
Paras sormella osoittaja television historiassa.
Mies, joka osoitti sormellaan alan suurimpia tähtiä.
Ajattelemme Ed Sullivania, yhtä kuuluisimmista ohjelmista.
Hyvät naiset ja herrat, Elvis Presley!
Miten vanha olit, kun näit tämän Ed Sullivan Theaterissa?
Seitsemänvuotias. Sillä oli valtava vaikutus.
Hyvät naiset ja herrat, The Beatles!
The Beatles Ed Sullivanissa… Kansa muistaa, missä oli, mitä tapahtui,
missä he istuivat, mitä he tekivät… Mitä ajattelit?
Onko Ed Sullivanin kaltaisia nykyään? -Kasvoin Sullivania katsellen.
Ed Sullivan oli aina mielessäni.
The Ed Sullivan Show oli kulttuurivallankumous.
ED SULLIVAN JA SUNNUNTAI-ILLAN PARHAAT
Alkuaikoina televisio seurasi radion kantapäillä.
Se peri radion pahimpia ominaisuuksia.
SULLIVANIN ÄÄNI ON LUOTU UUDELLEEN VALITUISSA OSISSA OHJELMAA.
SANAT ON OTETTU SUORAAN HÄNEN KIRJOITTAMISTAAN -
KOLUMNEISTA, ARTIKKELEISTA JA KIRJEISTÄ.
Niihin aikoihin, kun Ed Sullivan tuli mukaan,
televisio oli… Se oli ihan toista.
Ensinnäkin ruutu oli näin iso.
Seuraava kilpailija. Tule sisään.
Eikä ollut yleistä nähdä mustia esiintyjiä televisiossa.
Oli paineita pitää televisio vitivalkoisena.
Näimme enimmäkseen Amosin ja Andyn kaltaisia hahmoja.
He olivat koomisia hahmoja, joilla oli kasvomeikkiä.
Mitä ihmettä teet, Amos? -Hän käski pysyä linjalla.
Edin myötä kaikki muuttui.
Aloitamme esityksen. Jackie Wilson, antaa tulla.
Pidätkö itseäsi vaikutusvaltaisena?
Siinä mielessä, että sinulla on valtaa vaikuttaa Amerikan kansan asenteisiin.
Sitä tuntee olevansa avulias. Vähän kuin lehden pääkirjoituksella,
sillä on vaikutus ihmisiin.
Televisiossa voi vaikuttaa asioihin.
Rotukysymyksen suhteen -
me olimme ensimmäisiä, joilla oli mustia esiintyjiä.
Hyvät naiset ja herrat, ohjelma alkaa ystäviemme kera.
Taiteilijoiden ja yksilöiden kirjo, jonka Ed Sullivan toi ohjelmaan,
oli aika haastava ja erilainen verrattuna kokemuksiimme.
Ja nyt Louis "Satchmo" Armstrong!
Ja se, että hän määritteli,
keitä vieraat olisivat, oli rohkeaa.
Will Mastin Trio mukanaan Sammy Davis Jr.
Katsoin Ed Sullivan Show'ta uskollisesti.
Kaikki katsoivat sitä. Se oli tapahtuma.
"Tulee sunnuntai-ilta. Mitä teemme?
Koko perhe kokoontuu tv:n ääreen katsomaan Ed Sullivania."
Koska se oli juhlava juttu naapurustossa.
Kuvittele, että olit 10-vuotias, katsomassa The Ed Sullivan Show'ta -
kulttuurissa, jossa mustia ei ollut televisiossa.
Kun näet ekaa kertaa jonkun, joka näyttää sinulta,
se edusti kirjaimellisesti mahdollisuutta ja toivoa.
Piteletkö käsineitäni? -Mielelläni.
Epäiltiin aina, että Etelässä tv:t sammutettaisiin,
jos musta tähti astuisi heidän olohuoneisiinsa.
Kaksi, neljä, kuusi, kahdeksan, emme halua yhdentymistä.
Koska ihmiset Etelässä olivat rajun vihamielisiä mustia kohtaan.
Olosuhteet saattoivat pakottaa heidät mielenosoitukseen.
Mutta kotiensa rauhassa ihmiset tekevät sitä, mitä ajattelevat.
Tuohon aikaan maa oli jakautunut.
VAIN VALKOISILLE
Nousin bussiin mennäkseni kotiin. Istuttuani paikalleni bussissa -
kuljettaja vaati, että annan paikan valkoiselle miehelle.
Minusta ei tuntunut, että minua kohdeltiin ihmisenä.
Kieltäydyin.
Rotutilanne oli kertakaikkisen räikeä.
Kaikki tiesivät kaikkien aseman.
Kun Ed Sullivan tuli mukaan, hän vaikutti pelottomalta.
Hän ei näyttänyt välittävän siitä, mitä muut ajattelivat.
SUNNUNTAI 22. MARRASKUUTA 1955
Hyvät naiset ja herrat, kuten kaikki tietävät,
aina kun uusi musiikkitrendi saavuttaa suosiota,
alue, jossa siitä saa tietää ensimmäisenä, on Harlem.
Pari viikkoa sitten menin Harlemiin.
Olin nähnyt kansan tanssivan kaduilla Apollo Theaterin ympärillä.
Kaikki yrittävät päästä katsomaan Dr. Jive's Rhythm & Bluesia.
Tässä on Dr. Jive. Hän on nuori tiskijukka WWRL:stä.
Kiitos.
Kiitos, hyvät naiset ja herrat. Mukanamme on paljon upeita tähtiä.
Haluaisin esitellä loistavan folk-blues-laulajan.
Tässä on Bo Diddley.
Muistan lapsuudesta yhden riffin…
Se on Bo Diddley. Hän oli se… Se on hänen keksintönsä.
Siinä on sekoitus afrikkalaista kirkkolaulua.
Menin ja soitin muille kavereille. Jeromelle ja muille marakasseineen.
Joku sanoi: "Ei hytkytellä."
Sanoin: "Tiedän liikaa. Et estä minua."
"Voit hidastaa minua, muttet estä minua."
Tv-yhtiöstä kerrottiin: "Emme voi tehdä sitä, koska Etelässä ei hyväksytä sitä."
Ed kuitenkin venytti rajoja niin pitkälle kuin mahdollista.
Edellisen esiintymisemme jälkeen meiltä on kysytty,
milloin ovet alkoivat avautua meille.
Se tapahtui tällä näyttämöllä, ja kerromme teille siitä.
Voimmeko palata Ed Sullivanin elämän alkuun?
Pikkukaupungin lapsena elämäni on ollut uskomatonta.
Olen kaukana erityisestä. Olen vain erityisen onnekas.
Toni, miten vanha olet? -Olen 11-vuotias.
Oletko Kaliforniasta? -Joo.
Haaveilitko karkkikaupasta ja sait lopulta tarpeeksi karkkia?
Toki.
Olet niin iloinen, että haluat laulaa toisen laulun. Mitä haluaisit laulaa?
"Swing Low, Sweet Chariot." -Haluatko kuulla sen?
Tuolta saa mikrofonin.
HARLEM, NEW YORK 28. SYYSKUUTA 1901
Synnyin Harlemissa, joka oli tuolloin irlantilaisten ja juutalaisten aluetta.
Olin toinen kaksosista,
mutta veljeni Dan kuoli, kun hän oli vasta kaksivuotias.
Perheemme oli köyhä,
mutta suvussamme oli vahva jatkumo ylpeyttä ja itseluottamusta.
Niin kauan kun muistan,
olen aina halunnut kirjoittaa.
Mielenkiintoinen asia Edissä oli se, että hän aloitti kolumnistina.
Toimittajana.
Hän kirjoitti erittäin vaikuttavaa kolumnia.
Menin töihin urheilutoimittajaksi.
Urheilutoimittajat saavat olla hyvin kriittisiä ja tarkkoja.
He voivat kertoa, mikä tekee pelaajasta hyvän.
Urheilu pysyi mukana koko elämäsi ensirakkautenasi.
Kun pelasimme baseballia Port Chesterin lukiossa,
liigassa oli mustia,
ja jotkut sanoivat, etteivät he pelaisi mustia vastaan.
Vihasin heitä syvästi, koska irlantilaiset olivat kokeneet saman,
kun he tulivat.
He olivat muka laiskoja, tietämättömiä juoppoja.
Vanhempani tiesivät, että asiat olivat väärin.
He olivat…
Se ei ollut avarakatseisuutta. He olivat järkeviä.
Kieltäydyin kompromisseista ihmisten kanssa, joita halveksin.
Olen perinyt sen suoraan isältäni.
Hän opetti kunnioittamaan altavastaajan oikeuksia.
Hän oli pelottomin tuntemani mies.
Kun Ed kirjoitti värillisistä ihmisistä, hän kirjoitti hyväksyvästi,
ja se mielestäni lievensi kansakunnan poliittista luonnetta.
Mutta olin hyvin tietoinen siitä,
että hän on varmasti vastaanottanut paljon kritiikkiä,
koska Amerikka ja maailma olivat valtavan mullistuksen kourissa -
rotuun liittyvissä kysymyksissä.
Hyvät naiset ja herrat, tässä on Georgian Augustan nuori laulajatähti,
James Brown! Tuodaan hänet tänne!
BRONX, NEW YORK 17. LOKAKUUTA 1929
Hän kuljettaa palloa 96 jaardia maaliin.
Olin tuolloin urheilutoimittaja New York Evening Graphicissa,
ja New Yorkin yliopisto järjesti pelin Georgian yliopistoa vastaan New Yorkissa.
Minua oksetti lukea NYU:n sopimuksesta -
penkittää musta pelaaja koko pelin ajaksi.
HYÖKKÄÄJÄ EI VOI PELATA
Minusta se aihe oli tarpeeksi tärkeä puitavaksi julkisesti.
Tämä on häpeällinen tilanne.
Myers ottaa riskin koulun puolesta, joka penkittää hänet,
koska Georgian yliopisto pyytää värilinjan asettamista.
Jos New Yorkin yliopisto sallii Masonin-Dixonin linjan -
vetämisen pelikentän keskellä,
sen yliopiston pitäisi lakkauttaa jalkapallojoukkueensa.
Tiedän, että minulla kävi hyvä tuuri.
Otetaan esimerkiksi se uskomaton onnenpotku,
joka vei minut, toimittajan, viihdeteollisuuteen.
Lehti pani minut kirjoittamaan Broadway-kolumnia,
vaikken tiennyt mitään Broadwaysta.
Haloo? Puhuako heille?
En halunnut sitä työpaikkaa, mutta tarjous oli joko ota tai jätä.
Hei. Saanko esitellä itseni? Olen Ed Sullivan, Broadway-kolumnisti.
Olen kolumnisti, mutta en näyttelijä. Huomaatte sen kyllä.
Saanko esitellä teille hyvän kaverini?
The Daily Newsin kolumnisti, joka saa Broadwayn elämään -
koko maassa loistavan kirjoittamisensa kautta.
Herra Broadway itse, Ed Sullivan The Daily Newsista!
Hyvä yleisö, The News esittelee toiset vuosittaiset Harvest Moon Ball -tanssit.
Pane bändi vauhtiin, Dick Himber!
Otetaanko uusiksi?
Ohjelmamme alkaa jännittävällä Ike & Tina Turner Revuella.
He ovat upeita.
Harvest Moon Ball oli New Yorkin vaudeville-piirien isoimpia tapahtumia.
Valitsin esiintyjät ja toimin seremoniamestarina -
Madison Square Gardenin hyväntekeväisyysjuhlassa.
Aloin kehittyä esiintyjänä ja luottaa kykyihini löytää lahjakkuuksia.
Pari numero yhdeksän voittaa mestaruuden,
ja he saavat seremoniamestari Ed Sullivanin kehut.
Ja se kaikki johti kohti elämäni tärkeintä päivää,
3. syyskuuta 1947,
kun toimin 12 vuotta peräkkäin seremoniamestarina.
Televisio oli uusi juttu, enkä tiennyt,
että CBS oli viime hetkellä päättänyt televisioida juhlan.
Harvest Moon Ball -tanssien ilta Broadwaylla.
En myöskään tiennyt CBS:n johtajien etsivän rentoa ja luontevaa kaveria -
isännöimään sunnuntai-illan varieteeohjelmaa.
Mutta sen televisiolähetyksen seurauksena CBS päätti, että olin oikea mies hommaan.
SUNNUNTAI 20. KESÄKUUTA 1948
Tervetuloa, naiset ja herrat!
Emerson Radio & Television esittää -
Toast of the Town ja isäntänne Ed Sullivan!
Hyvää iltaa, hyvät naiset ja herrat. Kuten tiedätte,
tässä Toast of the Town -ohjelmassa Emersonille…
Kun tulin televisioon Toast of the Town -ohjelmassa,
asiantuntijat neuvoivat katsomaan suoraan kameraan.
Se ei häirinnyt näyttelijöitä.
Mutta kun minä katsoin niitä rautahirviöitä, aloin jäykistyä kauhusta.
Hyvät naiset ja herrat, ensi sunnuntaina samaan aikaan CBS-televisiossa -
Emerson tuottaa uuden tähdillä täytetyn ohjelman…
TV-kriitikot kehottivat CBS:ää hankkiutumaan minusta eroon.
"Miksi, oi miksi, Ed Sullivan on televisiossa?"
"Kameran kuvassa Ediä on verrattu sikarikaupan patsaaseen.
kivinaamaiseen, juuri Pääsiäissaarelta tulleeseen monumenttiin."
"Hänen hymynsä näyttää siltä kuin hän imisi sitruunaa."
Tätä takkia Ed Sullivan käytti televisiodebyytissään.
Ja täällä on sauva, joka piti Ediä pystyssä.
Minua morkattiin…
Jättäkää minut rauhaan.
…ja kun näin ohjelman, en voinut moittia heitä.
Minut nimettiin "vuoden 1949 suureksi kivinaamaksi".
Panettelu oli niin kamalaa,
että tyttäreni Betty lopetti sanomalehtien lukemisen.
Yhden tarinan mukaan minulla oli päässäni teräslevy.
Sain satoja kirjeitä, joissa minua onniteltiin rohkeudestani,
kun jatkoin vammastani huolimatta.
Mitä selviytymiseen tarvitaan mielikuvituksen lisäksi? Kovuuttako?
Varmaankin. Luulen, että ihmiset kotona,
perheet vuosien varrella, hyväksyvät minut sellaisena kuin olen.
He tietävät, etten ole esiintyjä, mutta he tietävät,
että yritämme tarjota hienoja esityksiä.
Ja tervetuloa kengitykseemme… Tänä iltana…
En itse uskonut olevani vetovoima.
Etsin vain parasta esitettävää ohjelmaan.
Juuri ennen sotaa Harlem-esiintyjistä oli pulaa.
He ottivat kovan iskun vastaan vaudevillen vähenemisen takia.
Päivä toisensa jälkeen, ilta toisensa jälkeen -
kävimme teattereissa ja yökerhoissa katsomassa esityksiä,
eikä yksikään tanssija ole tehnyt sellaista vaikutusta -
kuin Bill "Bojangles" Robinson.
Minä olen William Robinson. Hän oli Bill Robinson,
joten olin tietoinen hänestä kolmevuotiaasta asti.
Teki elokuvia Shirley Templen kanssa. Hän oli tähti.
Bojangles. Hänestä tehtiin laulu.
Sammy Davis teki siitä ison hitin.
Taidan olla Hollywoodissa. Sinä olet yhä Harlemissa.
Hän oli mustat kasvot elokuvissa. Hän ei puhunut kuin mustat -
ja tehnyt mustien juttuja. Hän ei tehnyt sitä. Hän vain tanssi.
Olemme olleet rakkaat ystävät yli 20 vuoden ajan.
Hän oli ensimmäinen, joka suostui avaamaan esityksen minulle,
ja se avasi oven todella monelle vaudeville-tähdelle.
…hänen korkeutensa Hi De Ho, Cab Calloway tulee tänne.
Hyvät naiset ja herrat, Cab Calloway!
Vaudeville oli iso osa Ed Sullivanin ohjelmaa, koska se oli hänen kansaansa.
Pearl Bailey.
Vaudeville-väki on mielenkiintoisinta kaikista lavaesiintyjistä.
Tuolloin järjestettiin varietee-esityksiä. Oli koomikko, orkesteri tai lauluryhmä.
Oli steppaaja nimeltä "Peg Leg" Bates.
Ed Sullivan on kaikkien live-esiintyjiä esittävien tv-ohjelmien isoisä.
Hän oli ensimmäinen iso tekijä.
Tv ei vain tuo vaudeville-tähdille taas töitä,
vaan tämä uusi tiedotusväline on kuin tehty heille.
Sen ovat ohjelmassani todistaneet Cab Calloway, Ella Fitzgerald,
Louis Armstrong, Hazel Scott, Ink Spots ja Lena Horne.
Näistä hienoista esityksistä tuli entistä hienompia televisiossa,
koska toisin kuin suuressa teatterissa, jokaisella on eturivin paikka.
Encore!
He eivät saaneet paljon rahaa.
Mutta kun tarvitsin apua, mustat tähdet olivat uskollisia ja huomaavaisia.
Tiedän, että ilman heitä varhaiset tv-ajat olisivat olleet yhtä painajaista.
Ed Sullivan tuntee kyltymätöntä uteliaisuutta ihmisiä kohtaan.
Kaikenlaisia ihmisiä.
Sullivanit ovat asuneet Hotel Delmonicossa New Yorkissa viimeiset 10 vuotta.
Kun he menivät naimisiin 24 vuotta sitten, hotelli on aina ollut heille koti.
Kun asuu hotellissa,
ei ole paljon tilaa tavaroille. Tavarat, jotka pitää, ovat erityisen arvokkaita.
Meillä on kuvia ainoasta tyttärestämme Bettystä.
Ed, sinulla taitaa olla kenkäpari jossain…
Kyllä. Ne ovat täällä. Hyvä, että muistutit niistä,
koska ne olivat loistavan esiintyjän ja upean amerikkalaisen,
Bill "Bojangles" Robinsonin kengät. Viimeiset kengät, joita hän käytti.
Huomaatte nämä kevyet pohjat. Bill kertoi aina, että niistä oli apua tanssimisessa.
Minusta tuntuu, ja olen siitä varma,
että ellei Bill Robinson olisi antanut niin paljon itsestään hyväntekeväisyyteen,
hän eläisi yhä, sen sijaan, että kuoli sydänkohtaukseen.
Mutta Bill jatkoi loppuun asti.
Kun järjestimme hänen hautajaisiaan, meistä tuntui,
että vaikka Bill, kuten moni muu antelias esiintyjä, kuoli köyhänä,
hänelle pitäisi järjestää suurelle amerikkalaiselle sopivat hautajaiset.
HARLEM, NEW YORK 28. MARRASKUUTA 1949
Kaikille Harlemin koululaisille annettiin se iltapäivä vapaaksi.
Kun hautajaissaatto lähti Harlemin kirkosta,
kymmeniätuhansia mustia nuoria seisoi rivissä jalkakäytävällä.
Ja se jatkui aina Harlemista ulos asti.
Hän välitti.
Ja hän halusi yleisönsä ymmärtävän,
että oli paljon lahjakkuutta, joka kaipasi näkyvyyttä.
Neiti Dionne Warwick.
Hän oli valmis antamaan näkyvyyttä -
saadaksemme tehdä sitä, mitä useimmat halusivat meidän tekevän eli viihdyttävän.
Antaa heille jotain, mitä he eivät saaneet muualta.
Ja nyt fantastinen Gladys Knight & the Pips.
ATLANTA, GEORGIA 8. TAMMIKUUTA 1952
Illan arvostettu vieraamme on Herman Talmadge, Georgian kuvernööri.
Kuvernööri, paikalliset tavat ja perinteet -
vastustavat rotujen sekoittumista. Miten ongelma ratkaistaan tulevaisuudessa?
Aiomme jatkaa erottelua tavalla tai toisella, tuli mitä tahansa.
Sain kuulla, että oli järjetöntä käyttää mustia esiintyjiä.
He sanoivat, että Etelän yleisö loukkaantuisi siitä -
ja lopettaisi ohjelman. Sanoin, etten uskonut sitä.
Asa Carter Alabamasta järjesti boikotin.
Pidämme sitä juonena,
jolla lasketaan anglosaksisen rodun moraalin tasoa -
mustan tasolle.
Saamme kirjeitä Etelän ihmisiltä.
He kirjoittavat ja pyytävät esiintyjiä takaisin.
He nauttivat siitä niin ja niin paljon.
Se nautinto perustuu henkilön esitykseen.
Etelän valkoiset haluavat jättää asian ennalleen.
Monet, jotka eivät tunne asiaa,
eivät käsitä, miten kauaskantoista tai syvään juurtunutta se on.
Olemme perustaneet 20 miehen komitean -
päästäksemme eroon siitä mauttomasta, eläimellisestä neekerirokista.
Voitteko kuvitella vaaleaihoisen tyttärenne kauhua,
jonka joku karvapäinen, paksuhuulinen, vuohelta haiseva, apinanaamainen neekeri…
Voitteko kuvitella sellaista? -Ei!
Aiotteko tehdä asialle jotain? -Joo!
Se oli tilaisuus antaa irlantilaisen luonteen kiehahtaa.
Ei, luonne ei auttanut.
Kuvernööri Talmadgen lausunnot, että mustat pitäisi kieltää -
tv-ohjelmista, joissa esiintyy valkoisia, on sekä tyhmä että paha.
Tiedän, etten anna rahaa ostamalla tuotteita keneltä tahansa,
joka osallistuu valkoisen rodun -
yhdentymiseen, halventamiseen ja sekoittumiseen.
Ajoin tänne juuri maalta.
Tv-lähetykset ovat mainosliiketoimintaa,
ja siksi ostajalle on annettava se, mitä hän haluaa.
"SULLIVAN-SPONSORIT HALUNNEVAT MYYDÄ AUTOJA MUSTILLE."
Hämmästyisitte siitä, mitä en voinut tehdä.
Jos esiintyjä oli musta, CBS-sensorit varoittivat minua olemasta liian lähellä.
Meidän kaikkien hyvä ystävä on katsomossa.
Joe Louis! Raskaansarjan maailmanmestari. Tule tänne.
Minua kiellettiin kättelemästä Joe Louisin kanssa.
Et saa enää rahojani, mestari.
On mahtavaa nähdä sinua, Joe.
Sain arvostelua, kun kiedoin käteni Ethel Watersin ympärille.
Kiitos. -Kiitos.
Mutta joka päivä ja etenkin juuri nyt…
Hienoa, että palasit ohjelmaamme.
…yksinkertaisten sanojen voima on valtavan tärkeää -
ideologisessa yhteenotossa.
Puhun sinulle amerikkalaisena amerikkalaisena.
Näen mustia töissä, jotka kuuluvat minulle ja sinulle!
Jos annamme sen jatkua, miten meidän oikeiden amerikkalaisten käy?
Kommunistiset agitaattorit esiintyvät kansalaisoikeusjohtajina -
saadakseen valtavaa tukea suunnitelmilleen.
Monia huijattiin auttamaan luomaan vaikutelmaa kansan tuesta -
salaliitolle, joka salasi todelliset tavoitteensa:
Neuvostoliiton musta tasavalta -
kansalaisoikeuksien ja rauhan humanitaaristen lippujen takana.
Olen melkein vakuuttunut, että tämä sai alkunsa -
kommunistisen rintaman toimesta.
Kommunistinen rintama aloitti kaiken tämän.
Rasismi, joka läpäisee amerikkalaisen elämän, on tunkeutunut syvälle -
monien ihmisten sydämiin ja mieliin.
Sillä on ollut uskomaton vaikutus omaan elämääni.
Minulla on lapsia ja toiveita heidän varallaan. Poikani on 10-vuotias.
Ja varustan hänet kaikella, minkä voin,
jotta hän on vapaa alkukantaisista, keskiaikaisista käsityksistä -
väärästä isänmaallisuudesta, rajoista, lippujen merkityksestä…
Ihmiskunta on paljon suurempi kuin alkukantaiset symbolit.
Yleisössä on miehiä Yhdysvaltain laivaston Blue Angels -laivueesta.
Nousisitteko kaikki seisomaan?
Agenttini soitti ja kertoi, että Ed Sullivan oli kutsunut minut ohjelmaan.
Hyvät naiset ja herrat, Harry Belafonte on ensi viikon ohjelmassa -
ensimmäisessä tv-esiintymisessään.
Olin innoissani, koska se oli melkoinen urakehitys.
Kaiken valmistautumisen keskellä -
sain puhelun: "CBS ilmoitti, ettet esiinny televisiossa."
"Olet mustalla listalla."
Olet ollut aktiivinen kansalaisoikeusliikkeessä.
Kyllä olen.
Voisitko kertoa roolistasi…
McCarthyn kaltaisessa ilmapiirissä tapana ei ollut esitellä -
niitä meistä, jotka edustivat vasemmistosiiven politiikkaa.
Kun Sullivanille kerrottiin asiasta, hän ärsyyntyi.
Kun Harry Belafonten nimi tuli esiin, aloin vähän kaivella.
Sain tietää, että Harry on katolilainen. Soitin hänen papilleen.
Amerikkalaisena halveksin kommunismia.
Vihaan kaikkia ismejä paitsi vanhaa kunnon amerikanismia.
Hän halusi puhua henkilökohtaisesti, joten hän kutsui minut hotellilleen.
Hän sanoi: "En kuulemma saa sinua ohjelmaani,
koska olet suotuisa kommunistista ideologiaa kohtaan -
ja teet asioita, jotka eivät ole maamme edun mukaisia."
Sanoin: "No, herra Sullivan,
kaikki mihin sanotte minun syyllistyneen, on totta.
Mutta kertokaapa jotain.
Kun irlantilaiset taistelivat brittien kanssa,
kapinallistunnelmaa pidettiin sankarillisena -
kaikkien Irlannin kansalaisten toimesta.
Selittäkää, mikä ero on siinä, kun me värilliset -
iskemme sitä samaa sortoa vastaan.
Irlantilaiset kapinalliset ovat sankarillisia.
Mustat, jotka tekevät sen, eivät ole isänmaallisia."
Ajattelimme, ettei kyse ollut uskollisuudesta kansalle.
Kyse on uskollisuudesta ihmiskunnalle,
ja ihmisyyttämme kohdellaan raa'asti.
Lähdin kokouksesta ilman että mitään oli ratkaistu,
enkä ollut ehtinyt olla toimistossa kuin tunnin tai kaksi,
kun agenttini soitti ja sanoi:
"En tiedä, mitä sanoit Ed Sullivanille, mutta olet mukana ohjelmassa."
Hyvät naiset ja herrat, tätä hetkeä me kaikki olemme odottaneet.
Hän on maamme hienoimpia taiteilijoita ja yksi maailman hienoimpia taiteilijoita.
Tässä on Harry Belafonte! Tuodaan hänet tänne.
Kun Belafonte pääsi televisioon ensi kerran,
se osoitti, että Etelä toivottaa hänet tervetulleeksi koteihinsa sunnuntaisin.
Harry Belafonte voi tehdä tärkeän tehtävän Yhdysvalloille.
Mutta yhtäkkiä me, joita demonisoitiin,
jotka joutuivat mustalla listalle ja muuta…
Kun meidät nähtiin televisiokameran linssin läpi -
ohjelmassa, jota pidettiin kaikkein "amerikkalaisimpana",
koska Sullivan oli periamerikkalainen,
sitä enemmän ihmiset alkoivat nähdä yhtälön inhimillistä puolta -
sen ajan poliittista todellisuutta vastaan.
Olemme saaneet paljon pyyntöjä käyntisi jälkeen.
Meiltä pyydetään, että istuta Nat King Cole pianon ääreen joku ilta -
soittamaan meille pianokappaleen.
Mielihyvin.
Tekisitkö sen? -Selvä.
Tämä on Yhdysvaltain korkein oikeus.
Toukokuun 17. tuomioistuin päätti, että rotuerottelu kouluissa on laitonta.
Etelässä on upouusi musta,
jolla on uusi itsekunnioituksen ja kohtalon tunne.
Kuvernööri Davis ja lainsäädäntöelin kokeilivat useita keinoja -
pysäyttääkseen integraation. Rotuerottelijat heittelivät kiviä.
Rotuongelma oli vaikea etenkin Etelässä,
mutta kun tekee työtä, jota rakastaa,
elää hurjinta unelmaasi.
Olet nuori. Et ole tarpeeksi vanha pelkäämään.
Sitä ei ajattele niin. Joskus se vain iskee vasten kasvoja.
DREW, MISSISSIPPI 28. ELOKUUTA 1955
Tämä on mutainen, syrjäinen Tallahatchie-joki,
josta löytyi painotettu ruumis,
jonka väitetään kuuluvan nuorelle Emmett Tillille.
En unohda koskaan…
Olin 15-vuotias, kun me näimme, mitä Emmett Tillille oli tehty.
THE TEMPTATIONSIN PERUSTAJA
Ja minä en… Se herkistää.
Esiinnyimme siellä, missä Emmett Till ammuttiin.
He muuttivat paikan nimeä.
Sanoin, että nimen vaihtaminen ei saa unohtamaan, miten ja missä se tapahtui.
Tapahtui monia asioita.
Meitä ammuttiin kiertuebussissamme.
Meitä kutsuttiin n-sanalla, koska halusimme syödä.
Sitä huomaa, miten vahva ja sitkeä voi olla.
Siitä piti selvitä. Et voi lopettaa.
Et anna heidän estää sinua.
Mitä siis tehdä? Taistella.
BIRMINGHAM, ALABAMA 4. HUHTIKUUTA 1956
"KING" COLEN KIMPPUUN KÄYTIIN KONSERTISSA
VALKOINEN VÄKIJOUKKO LÖI NAT KING COLEN LATTIAAN
Nat, minne menet tänään? -Menen Raleigh'hin.
Jatkatko kiertuettasi Etelässä? -Se ei ole täydellinen kiertue.
Sitä on jäljellä vain neljä päivää.
Sanotaan, että miehet hyökkäsivät -
johtuen rock and roll -musiikin ja niin sanotun mustan musiikin vastustuksesta.
Mitä mieltä olet siitä? -Kyse ei ollut tietystä kappaleesta.
Olisin voinut laulaa "Sua kohti, Herrani". Se oli sama heille.
Odotatko toistoa siitä, mitä Birminghamissa tapahtui?
Ei sitä voi odottaa tietenkään. Emme odottaneet sitä.
Nämäkö löytyivät autosta King Colen hyökkäyksen jälkeen?
Kyllä. -Ovatko ne ladattuja?
Täysin ladattuja.
Kahta miestä syytettiin murhayrityksestä. -Totta.
Kun olin lapsena viihdealalla, sain vasta myöhemmin kuulla,
miksi nukuimme bussiasemilla ja miksi piti kysyä poliisilta,
minkä värillisen perheen luokse voi mennä yöksi.
Luuletko kiertueesi auttavan Etelää integroitumaan?
Niin. Moni on kysynyt minulta,
miksi esiinnyn eriytetylle yleisölle.
Mutta kun mustalla esiintyjällä on sekä valkoista että mustaa yleisöä,
se auttaa yhdistämään ihmisiä.
Minulla ei ole lainkäyttövaltaa.
En suvaitse erottelevaa yleisö. En ole ikinä suvainnut.
Mutta en voi itseni puolesta kävellä lavalle ja sanoa:
"Vaadin integraatiota."
Nat King Cole sai 15 minuutin aplodit väkijoukolta, joka näki hyökkäyksen,
ja se voi olla yksi lieventävistä asioista kireässä tilanteessa.
Jotain voidaan tehdä, mutta taistelun täytyy olla kaikkien yhteinen.
Kaksi erinomaista pääesiintyjää…
6. TOUKOKUUTA 1956
…Tony Martin ja Nat King Cole!
Martin. -Cole.
Kiva. -Onnellinen.
Mahtavaa. -Ihanaa.
Selvä.
Pidätkö aina hattua töissä? -Joskus.
Milloin? -Kun paistaa aurinko.
Mitä teet sateella? -Palaan aurinkoiselle puolelle.
Meidän on kiirehdittävä.
Kuten sanoin, ei lopeteta. Emme lopeta ikinä.
Tiedätte sen.
Herra Cole, on aina ilo työskennellä kanssanne.
Samoin, herra Martin.
Meidän on paras lähteä täältä. -Niin, ennen kuin pukumme haalistuvat.
Olemme kuvauspaikalla ison show'n miehen kanssa.
Patrick Watson puhui Ed Sullivanille viihdemaailmasta, ja te olette siellä.
Tässä on jotain, mitä kaikki eivät saa nähdä.
Näette kohta hymyilevän Ed Sullivanin todella hymyilevän.
Hänen sanotaan tekevän mitä tahansa saadakseen -
oikean jutun heidän kameroittensa eteen.
Olen aina uskonut, että menestys on mysteeri,
sekoitus asioita, joita teet itse ja asioita, jotka tapahtuvat sinulle.
Ohjelmallani on viikoittain 35 - 50 miljoonan katsojan yleisö.
Jos jotain toin ohjelmaan,
niin tiedon siitä, mistä ihmiset pitävät.
Uskon, että se on menestykseni salaisuus.
Hyvät naiset ja herrat…
28. LOKAKUUTA 1956
Tässä on Elvis Presley!
ELVIS KEIKUTTAA LANTIOTAAN SULLIVAN SHOW'SSA
PRESLEY NOSTAA SULLIVANIN KATSOJALUVUT TAIVAISIIN
TV-YHTIÖT TAISTELEVAT KATSOJALUVUISTA
Onko tärkeää olla pidetty? Oletko huolissasi, ellei joku pidä sinusta?
Se häiritsee minua. -Niinkö?
Haluan ihmisten pitävän minusta,
ja kun luen jotain, mikä kuulostaa ankaralta,
se häiritsee kamalasti. Olen luultavasti liian herkkä.
Siinä se ohjelma oli, ja älkää unohtako.
Muistakaa minun ja perheeni vuoksi -
käydä Lincoln-Mercuryn -jälleenmyyjillä ja kertoa, pidittekö ohjelmasta. Hyvää yötä.
Mikä on urasi pahin hetki?
Joku sanoi, että se oli silloin, kun kuulit, että joku oli -
yrittänyt myydä ohjelmaasi sponsorille sinun kanssasi tai sinua ilman.
Tv-yhtiö tarjosi sitä.
Se oli sponsorointipyyntö Ed Sullivanin kanssa tai ilman.
Se oli kaikkien aikojen pahin hetki.
Sinä iltana, kun menin nukkumaan, tyynylläni oli viesti Bettyltä:
"Voitto, häviö tai tasapeli, rakastan sinua."
Vuosien varrella mikään muu lause ei ole ilmaissut niin täydellisesti -
meidän kolmen omistautumistamme.
Tiesin tarkalleen, mitä hän tarkoitti.
Rouva Sullivan, onko hänen kanssaan vaikea olla rankan työpäivän jälkeen?
Hänen kanssaan ei mielestäni ole yhtään vaikea olla.
Ja kun hän käy pelaamassa Ben Hoganin kanssa, hänen kanssaan on ilo olla.
Inhoan kielteistä kritiikkiä. Olen äkkipikainen.
Annetaan isot aplodit Nina Simonelle.
SUNNUNTAI 11. SYYSKUUTA 1960
Sylvia tapasi sanoa: "Kirjoita se, pane kirjekuoreen,
ja kun olet valmis, revi se."
Tein kaiken paitsi repimisen.
Kirjoitin kerran kirjeen, joka alkoi:
"Rakas neiti Van Horne. Senkin narttu. Kunnioittavasti, Ed Sullivan."
Olen ollut oma itseni televisiossa. Vain se pelasti minut.
Jos olisin yrittänyt hymyillä teennäisesti,
yleisö olisi heittänyt minut pihalle.
Lincoln-Mercuryssa oli muutamia, jotka pelkäsivät lähettää minut Etelään,
koska meillä oli mahtavia tähtiä, jotka sattuivat olemaan mustia.
Lincoln-Mercuryn jälleenmyyjien reaktio huoletti.
Saimme hyviä uutisia tänään.
Ympäri maata Lincoln-jälleenmyyjin mukaan 1957 Lincolnien myynti -
on viime vuotta edellä.
Viime vuosi oli Lincolnin historian paras vuosi.
Tänään se naurattaa. Todistimme sen naurettavaksi.
En jaksa kätellä Lincoln-Mercury-jälleenmyyjiä,
jakaa nimikirjoituksia,
nousta sanomaan iskulauseita, jotka saavat oksentamaan.
Ihan sama, miltä heistä tuntuu!
He tulevat ohjelmaan, ja jos te haluatte pois, selvä.
On tärkeää, että ohjelmamme säilyttää yhden näkökulman: minun.
RIIDOISSA
SULLIVANIN "KIUKUNPUUSKA" TV-TAPPELU
KORKEA HINTA LINCOLN JÄTTÄÄ ED SULLIVAN SHOW'N
Tapa, jolla herra Sullivan selvisi tekojensa aiheuttamista reaktioista,
oli todistus hänen kaikkivaltiudestaan.
Häntä vastaan ei pitänyt hyökätä. Hän oli liian vaikutusvaltainen.
…parhaan kykynne mukaan… -…parhaan kykyni mukaan…
…säilyttää, suojella ja puolustaa Yhdysvaltain perustuslakia.
…säilyttää, suojella…
Ensimmäistä kertaa rouva Sullivan ja minä -
osallistuimme virkaanastujaisiin. Se oli jännittävä amerikkalainen etuoikeus.
Ja me kaikki viihdeteollisuudessa luotamme, että presidentti Kennedy -
käyttää jatkuvasti viihdeteollisuuden ihmisiä -
luovan ajattelun lähteinä -
sekä hyvän tahdon lähettiläinä maalle ja maailmalle.
Olet käyttänyt ohjelmaa silloin tällöin isänmaallisuuden välineenä.
Heijastat asioita, joista olet ylpeä.
On tehtävä niin maansa puolesta.
Hienoa, että Jack Kennedy voitti.
Nuorempien miesten on aika astua esiin -
ja tehdä päätöksiä, joita heitä vanhemmat ovat usein tärvelleet.
Hyvää iltaa, kansalaiset.
Liian monissa osissa maata mustille kansalaisille tehdään vääryyttä,
eikä laissa ole parannuskeinoja.
Rotusortoa ja syrjintää esiintyy -
joka kaupungissa, jokaisessa osavaltiossa,
ja ne herättävät monissa kaupungeissa tyytymättömyyttä.
Suuri muutos on käsillä. Meidän tehtävämme ja velvollisuutemme -
on tehdä vallankumous, rauhanomainen ja rakentava muutos kaikille.
Siksi pyydän kongressia säätämään lain,
joka antaa kaikille oikeuden saada kansalaisille suunnattuja palveluita.
Myös äänioikeutta suojellaan paremmin.
Mutta lainsäädäntö ei yksin ratkaise tätä ongelmaa.
Se on ratkaistava jokaisen amerikkalaisen kodissa,
jokaisessa yhteisössä kautta maan.
Oikeuttaakseen olemassaolonsa television pitää olla -
muutakin kuin laulua, tanssia ja komediaa.
Toivon, että viihdeteollisuuden ihmiset -
täyttävät velvollisuutensa kansalaisina.
Suhteestani Edin kanssa tuli hyvin miellyttävä.
Harry! -Hei, Ed.
Hei! Olen yllättynyt. Luulin, että olisit kuvauspaikalla.
Siellähän me olemme. -Mitä?
Koko kaupunki. -Antoiko pormestari Kelly luvan?
Kaikkeen.
Hän antoi mahdollisuuden puhua hänelle teoista, joita pidettiin kapinallisina.
Hienoa.
Hänessä oli humanistinen puoli.
Suhteessamme. Minä tavoitin sen.
Harry Belafonte jatkaa viihdyttämistänne -
yhdessä Miriam Makeban ja Belafonte Companyn kera.
Jotkut eivät olleet onnellisia siitä, että hän antoi meille alustan -
politiikkani takia.
Mitä tein Miriam Makeban kanssa?
Hän lauloi alkuperäiskansojen kielellä.
Se ei ollut sitä, mitä amerikkalaiset haluavat.
Mutta Ed otti sen aseman. Kokeillaan ja katsotaan, mihin se menee.
Hän oli ovenavaaja, varsinkin mustille artisteille.
Se mies avasi ovensa ja antoi artistien tulla ohjelmaansa -
ilmaistakseen ja tullakseen nähdyksi.
Annetaan suuret aplodit Mahalia Jacksonille.
Hei, tässä on Ed Sullivan.
Meitä on pyydetty tutkimaan sydämiämme ja sielujamme -
ja puhdistamaan ne luonnottomasta naapurin pelosta ja vihasta.
Taistelu vapaudesta on taistelu veljeyden ihanteen puolesta.
Kiihkoilu ja suvaitsemattomuus, rotuun tai uskontoon liittyvä viha ja syrjintä,
ovat henkistä maanpetosta.
Ellei apua ole saatavilla laista,
hyvitystä haetaan kaduilla ja mielenosoituksissa.
Olen ehkä köyhä, mutta olen joku.
Pyydämme teitä kaikkia liittymään suureen ristiretkeen veljeskuntamme puolesta.
Veljeskunta tarkoittaa yhtenäistä Amerikkaa,
ja yhtenäinen Amerikka on ehkä ainoa särkyneen maailmamme toivo.
Minä olen! -Minä olen!
Musta! -Musta!
Kaunis! -Kaunis!
Ylpeä! -Ylpeä!
Minä olen! -Minä olen!
Joku! -Joku!
WASHINGTON, DC 28. ELOKUUTA 1963
"Pidämme seuraavia totuuksia itsestäänselvinä:
Kaikki ihmiset on luotu tasa-arvoisiksi…"
Herra Belafonte, kuulimme herra Kingin sanovan, että tämä oli ehkä -
Amerikan modernin historian suurin päivä vapaudelle.
Tänään Washingtonissa näyttäytyivät -
useiden sukupolvien mustat amerikkalaiset,
jotka ovat yrittäneet vedota valkoisen ylivallan omatuntoon.
Kamppailen sen kanssa niin kovasti, koska uskon tämän maan mahdollisuuksiin.
Hyvää iltapäivää, hyvä yleisö. Anteeksi hengästymiseni.
Mutta noin 10 tai 15 minuuttia sitten Dallasissa tapahtui jotain traagista.
Siteeraan teille…
Tässä Walter Cronkite uutishuoneestamme ja…
Kuten ehkä jo tiedätte, presidentti Kennedy on yritetty murhata.
Kuten voitte kuvitella, saamme tänne paljon tarinoita -
presidentin kunnosta.
Yhden tarinan mukaan hän on kuollut. Tätä ei voida vahvistaa.
Odotamme vielä jotain virallisempaa…
Se oli yksi elämäni suurimmista järkytyksistä.
En uskaltanut kuvitellakaan, että 1900-luvulla -
joku voisi salamurhata Yhdysvaltain presidentin.
Se oli mahdotonta.
Se iski minuun kovasti.
Voimme hyvin kysyä ja ihmetellä, minne tästä jatketaan?
Teille, jotka olette olleet allapäin -
JFK:n salamurhan takia,
on inhimillistä olla huolissaan kriisistä.
Mutta epätoivo tulee vasta tyhjän painajaisen kanssa,
ettei tulevaisuutta ole.
Tämä on toivoa täynnä oleva kausi.
Jos olemme todella uskonnollisia, emme voi joutua epätoivoon.
Vuosi 1964 tuli mukanaan helpotus.
Siitä, että presidentti Kennedyn murhavuosi päättyi -
ja uusille aluille oli mahdollisuus.
Useimmille vuoden 1964 äänet menivät toisesta korvasta sisään ja toisesta ulos.
Yksi ääni tuntui olevan aina mukanamme.
Se roikkui kaupungin kaduilla päiväisin -
ja ajautui ikkunoista sisään iltaisin,
kunnes tuntui, että ilma oli täynnä sitä.
Useimmat amerikkalaiset huomasivat melodian joka viipyi ja jatkui -
helmikuussa,
kun se ylitti rajamme Kennedyn kansainvälisellä lentokentällä.
SUNNUNTAI 9. HELMIKUUTA 1964
Eilen ja tänään teatterimme on pursunnut toimittajia ja valokuvaajia.
Mielestämme kaupunki ei ole ikinä todistanut -
innostusta, jota Liverpoolin nuoret herättävät.
Hyvät naiset ja herrat! The Beatles!
TELEVISIONKATSOJISTA 75 % NÄKI BEATLESIN NEW YORKISSA
BEATLES NOSTI SULLIVANIN KATSOJATILASTOJEN KÄRKEEN
Kesti kauan, että maa palasi jonkinlaiseen normaaliuteen.
Siihen meni aikaa.
Yksikään muistopuhe tai kirjoitus -
ei voisi hienommin kunnioittaa presidentti Kennedyn muistoa…
2. HEINÄKUUTA 1964
…kuin hänen ajamansa kansalaisoikeuslain aikaisin mahdollinen hyväksyminen.
Mietin asioita, joita on tapahtunut rodullisesti -
ja sosiaalisesti. Monien lakien hyväksyminen,
tasa-arvo, rotuerottelun lopettamista ajaneet liikkeet -
ja monet oikeustaistelut. On tehty paljon pakotettuja tekoja,
jotta toteutuisi se, mitä elämme tänään.
Ajatellaan, mitä tapahtui niiden kanssa, jotka tekivät saman -
ympäri maailmaa, mutta musiikin kautta.
Musiikki on yksi elämän suurista parantajista.
Musiikki on rauhoittaja.
Se on kansainvälinen kieli.
Se on rajojen rikkoja.
Ja siinä musiikillisessa voimassa, jonka me saimme -
toteutui yksi minun lapsuuteni mahdottomista unelmistani.
DETROIT, MICHIGAN
Tässä on Motown Record Corporationin pääjohtaja,
herra Berry Gordy. Hei, Berry.
Perustimme Motownin, koska Berry tuotti levymme,
jakeli ne muille yhtiöille, eikä kukaan maksanut meille.
Olimme alussa. Se oli rankkaa.
Se oli aina rankkaa.
Vaikka meistä tuli Motown.
Silloin kun aloitimme, Detroitissa -
oli alueita kuten Grosse Pointe, Bloomfield Hills, Dearborn -
ja muita, ja jos oli musta,
niillä alueilla ei pitänyt olla.
Koska oli musta.
Jos poliisi saa sinut kiinni, sinun on parasta olla töissä -
ja on parasta olla mukana todistus, että on töissä.
En käyttänyt mustia kasvoja joissakin varhaisten levyjeni kansissa,
koska en halunnut ihmisten tuomitsevan levyjä kansien perusteella.
Aloimme saada kirjeitä alueen valkoisilta nuorilta.
"Hei. Saimme musiikkiasi. Rakastamme musiikkiasi.
Vanhempamme eivät tiedä siitä.
Jos tietäisivät, joutuisimme heittämään ne pois."
The Ed Sullivan Show oli parasta Motownille.
Olette hyviä.
Jos he olivat kuumaa kamaa, Ed Sullivanilla oli heidät. Tiedättehän?
Se oli amerikkalaista kulttuuria.
Ja Motownille oleminen osa sitä, olisi toteutunut unelmani.
SUNNUNTAI 3. TOUKOKUUTA 1964
Täällä lavalla on -
Detroitin mahtava, 13-vuotias laulajatähti,
Stevie Wonder.
Pikku Stevie Wonder…
13-vuotias, joka esitti "Fingertipsin".
Se oli minulle ihanaa,
koska se pieni, sokea musta poika esiintyi valtakunnallisessa televisiossa.
Se oli ensimmäinen iso tv-tilaisuutemme.
Toivotetaan hänet tervetulleeksi.
Kiitos, herra Sullivan!
Taputtakaa käsiänne.
Tömistäkää, hypätkää ylös ja alas, tehkää mitä haluatte.
Hän soitti huuliharppua ja lauloi suorassa lähetyksessä Amerikalle -
valkoisen studioyleisön taputtaessa mukana. Vau!
Pikku ihmeeni. Se oli ihanaa.
Tulkaa mukaan! Nyt kaikki laulavat "Joo!" -Joo!
Laulakaa "Joo!" -Joo!
Joo! -Joo!
Joo, joo, joo…
Ihmiset keskittyivät mahdollisuuksiin. The Ed Sullivan Show'ssa niitä oli.
Siksi oli niin erityistä, kun hän piti meistä.
Kun käyttää julkista lähetysaikaa,
vähin, mitä voi tehdä tai mitä tv voi tehdä vastineeksi suuresta etuoikeudesta,
on yrittää saada ihmiset lähentymään toisiaan.
CBS esittää tämän ohjelman väreissä!
Ja nyt… Ed Sullivan!
Ed kohteli Motownin taiteilijoita suurella kunnioituksella.
Mutta hänen ja The Supremesin välillä oli jotain erityistä
Juuri ennen The Supremesia ja Motownin soundia,
mustaa musiikkia kutsuttiin rotumusiikiksi. Sitä ei soitettu radiossa.
Te kuuntelette kaikkialla Amerikassa ja Kanadassa.
Me teimme siitä hyväksyttyä. Motown sai ihmiset kuuntelemaan meitä.
Toivotetaan tervetulleeksi The Supremes.
Kun katsoin häntä ensimmäistä kertaa,
lumoavana ja kauniina, se muutti elämäni.
Ed rakasti Motownia. Hän rakasti The Supremesia ja The Temptationsia.
Täällä he ovat!
Palvoimme noita taiteilijoita silloin.
Kyse ei ollut vain perheestämme. Koko naapurusto pysähtyi katsomaan sitä.
Menimme Etelään. Siellä lava oli keskellä, valkoisia siellä, mustia täällä.
He eivät katsoneet toisiaan.
Jonkun vuoden päästä näimme valkoisia poikia ja mustia tyttöystäviä.
Mustia poikia ja valkoisia tyttöystäviä. Kaikki yhdessä.
He pitivät hauskaa yhdessä sen musiikin myötä.
Taiteilijoitani nähtiin miljoonissa kodeissa Amerikassa -
yhdessä sen ajan suurimpien valkoisten poptähtien kanssa.
Tämä on ollut jännittävä vuosikymmen amerikkalaisen musiikin historiassa.
Mitä soul on?
Soulia on vaikea kuvailla.
Se lienee sitä, että tekee omaa juttuaan.
Sinä olet tehnyt omaa juttuasi 22 vuotta tässä ohjelmassa.
Tässä todella isossa ohjelmassa, Ed. Joten…
Sinussa on paljon soulia.
Kiitos. -Kyllä.
Koko maailma katseli Ed Sullivania. -Joo.
Me tiesimme, että siihen ohjelmaan piti päästä.
Olimme juuri julkaisseet ensimmäisen levymme.
Ja tarvitaan se yksi iso esitys viemään huipulle,
joten me harjoittelimme ja harjoittelimme.
JACKSON 5 ED SULLIVAN SHOW'SSA
Olin aina täydellisyyden fanaatikko. Minun piti tehdä siitä täydellistä.
Halusin laulun kuulostavan ihan levyltä.
Tässä on viisi veljestä Indianan Garysta iältään 10 - 18 vuotta.
Olin hermostunut ja sanoin: "Tämä on tilaisuutemme. Pitää olla hyvä."
Sen tuntee vatsassa. -Perhosia vatsassa.
Meidän tehtävämme oli käyttää se tilaisuus hyväksemme.
He ovat sensaatiomainen ryhmä. Tässä on The Jackson 5.
Se käynnisti uramme.
Sinä iltana kaikki nuoret Amerikassa rakastuivat The Jackson 5:een.
Maanantaiaamuna puhelimet alkoivat soida, kun yökerhot halusivat varata heidät.
Pientä Michael Jacksonia ja hänen veljiään pidettiin todellisena ilmiönä.
Tulkaa tänne.
Onneksi olkoon.
Heinäkuun 7. päivänä nämä viisi veljestä aloittavat kesäkiertueensa -
Madison Square Gardenissa.
Te rikotte kaikki maan ennätykset.
Hienoa, kun kävitte. Kiitos. -Kiitos.
Ohjelma teki sen, mitä halusin musiikkimme tekevän:
se oli kaikille ihmisille.
Se mursi kaikki esteet. Pani ihmiset yhteen.
Kauanko aiot jatkaa? -En tiedä.
Keskustelimme siitä eilen. Se on ollut osa elämäämme -
ja osa minun elämääni… Iso osa minun elämääni.
Nautin siitä kovasti ja pidän viihdeteollisuuden ihmisistä.
Viihdyn heidän kanssaan. He ovat hauskoja.
Kun lauloit tuota niin kauniisti, ajattelin,
ja varmaan kaikki ajattelivat samaa…
Maailma tarvitsee nyt viihdeteollisuuden toveruutta.
Olen samaa mieltä.
Jotain, minkä olemme alalla tienneet kauan.
Viihdeteollisuudessa on sitä… -Jos maailma saisi sitä, se olisi upeaa.
Hienoa. -Kiitos.
On yksi asia katsoa Yhdysvaltojen muutosta -
tohtori Kingin tarjoaman prisman läpi.
Musta kapina, kansalaisoikeusliike.
Mutta se liike ei koskaan olisi itsessään selviytynyt -
intensiteettinsä takia ellei pelissä olisi ollut hienovaraisia voimia.
Sellainen hienovarainen voima oli Ed Sullivan.
Tarkoittaako se, että Ed Sullivan jatkaa ohjelmaansa niin kauan kuin voi?
Sitä minä haluaisin.
Ovatko sponsorit ja tv-yhtiöt samaa mieltä? Sitä en tiedä.
En tiedä, mitä tekisin, ellei minulla olisi sitä.
Eikö sinulla ole muuta, joka täyttäisi sen aukon?
Ei ole.
En tiedä, mitä tekisin ilman sitä.
Olisit… -Olisin hukassa.
Kun katsojalukumme ensi kerran laskivat, sanoin itselleni: "Ehkä se johtuu säästä."
Kun olimme noin sijalla 37,
tiesin, ettei syy ollut sää.
Tuhansia mielenosoittajia marssi rauhan puolesta Pentagoniin.
Mutta lupaan toimia.
Ensimmäinen aikuisten avaruusseikkailu torstaisin.
Aika kuluu niin nopeasti,
että tuskin ehtii hengähtää.
Ennen kuin lähdet, tiedäthän, Eddie…
"Anna minulle…" -Hyvänyönsuukko!
Hyvästi! -Hyvästi, Eddie!
HYVÄSTIT ED SULLIVANILLE
Ohjelmamme ilmiö on todiste siitä, että ihmeitä tapahtuu yhä.
Annetaan isot aplodit molemmille.
Olen kuin joku tavallinen tyyppi,
joka tapasi jonkun kuuluisan -
ja järjestää juhlia ystävilleen ja sanoo: "Katsokaa, kenet sain tulemaan tänne."
Pitkän aikaa kaikki tulivat niihin juhliin.
Tässä ollaan. -Pearl, tule tänne!
Minun aikani kesti pitkään.
Taistelin hyvin sen puolesta, mihin uskoin.
Minulla ei ole mitään valittamista.
Kiitos paljon, hyvät naiset ja herrat!
Hyvää yötä!
ED SULLIVAN VALITSI ITSE JOKAISEN ESIINTYJÄN 23 VUODEN AJAN -
SUNNUNTAI-ILLAN OHJELMAANSA: YLI 10 000 ESIINTYJÄÄ 1 100 JAKSOSSA.
THE ED SULLIVAN SHOW POISTUI TV-KANAVILTA VUONNA 1971.
ED NUKKUI POIS KOLME VUOTTA MYÖHEMMIN.
OHJELMASSA ESIINTYIVÄT
ED SULLIVAN JA SUNNUNTAI-ILLAN PARHAAT
SACHA JENKINSIN MUISTOLLE 1971 - 2025
Tekstitys: Marko Pohjanrinne