Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Svi koji odrastaju u Ohaju žele da postanu Bakaj.
Identitet univerziteta Ohajo
je pobednički duh
i to nas definiše.
Uticaj atletske sekcije univerziteta Ohajo
ne može se preceniti.
Na to smo svi iskreno ponosni.
-O - H! -A - J - O!
Bio je i još uvek je
jedan od najbolje opremljenih i finansiranih,
najraskošnijih atletskih odeljenja
u zemlji.
To je zlatni standard univerzitetskog sporta.
Ako si Bakaj sportista na univerzitetu Ohajo, ti si superheroj.
Bio sam jako ponosan što sam bio Bakaj.
Bilo je to nešto veliko i važno.
Bili smo u fazonu, hej, mi smo sportisti sa univerziteta Ohajo.
U tome je bila cela poenta.
OSU nam je bio u krvi.
Bakaji su kao religija.
Ali smo verovali u Ohaji Stejt Univerzitet.
Verovali smo u crveno i sivo.
Dok nismo saznali istinu.
PREŽIVETI OHAJO STEJT
UNIVERZITET OHAJO STEJT KOLUMBUS, OHAJO
TIŠINA!
Optužbe za seksualno zlostavljanje
na Ohajo Stejt univerzitetu koje traju 40 godina.
Ohajo Stejt istražuje bivšeg trenera
Bakaj rvačkog tima.
Trener, dr Ričard Straus.
Večeras, samo na Four, žrtva koja kaže da je on
taj koji je pokrenuo istragu
i govori o optužbama.
Kada sam počela da izveštavam o priči iz 2018,
fokus je bio na jednom čoveku,
rvaču sa Ohajo Stejta,
koji je tvrdio da ga je timski doktor zlostavljao.
Moja prva reakcija bila je:
"Da li je to zaista istina? Pitam se da li je to istina."
Ali ono što je govorio bilo je toliko šokantno,
da je univerzitetski doktor
seksualno zlostavljao, ne samo njega, već i druge sportiste,
i to decenijama.
I zaista, drugi su počeli da se javljaju.
Još jedan bivši student Ohajo Stejta se javio...
Još dvojica bivših Bakaj rvača su se javila...
Još žrtava izlazi sa optužbama protiv jednog...
I tu je počela da stiže lavina informacija.
Novi detalji večeras
o navodnom seksualnom zlostavljanju
u koje je umešan lekar rvačkog tima Ohajo Stejt Univerziteta.
Ko je bio taj optuženi lekar?
Teško sam uspevala da pronađem bilo kakve informacije o njemu.
Veoma je teško pronaći
fotografiju tog doktora Ričarda Strausa.
Sam univerzitet nema mnogo fotografskih dokaza
o tom čoveku.
Čovek je enigma.
Baš čudno.
Gotovo je delovalo kao da je to bilo namerno,
što je celu stvar učinilo još uznemirujućom.
OHAJO STEJT UNIVERZITET
Znaš, oduvek smo bili ponosna porodica Bakaja.
Kad sam ostavila sina
u studentskom domu na Ohajo Stejt Univerzitetu,
imao je 18 godina, bio je prvi koji je napustio dom.
Plakala sam kad sam izašla iz doma.
Ali sam pomislila: "Dobro, bar je u dobrim rukama.
"Na Ohajo Stejt Univerzitetu je."
Svi ti mladići su bili ostavljeni na Ohajo Stejtu.
Želim da znam zašto im se to dogodilo.
Kako je seksualnom predatoru bilo dozvoljeno da bude na kampusu...
20 godina
Kako je došlo do toga?
Kad je izbio skandal na Ohajo Stejtu...
prva mi je pomisao bila:
Ne znam da li želim da ulazim u to.
Znaš, to bi otvorilo previše pitanja
za koja nisam bio spreman.
Zato sam to ostavio po strani.
Ja sam nastavnik u državnoj školi, i jednog dana
sedim u zbornici
i kolege pričaju o tome.
I...
jedan od kolega, stariji čovek,
reče: "Ma ne mogu da verujem.
"Čoveče, da sam ja bio tamo,
"da se to meni desilo...
"ja bih ga prebio."
A ja sam pomislio,
"Čoveče, nemaš pojma o čemu pričaš."
A sledeća misao bila je,
"Moraću o tome da pričam. Sranje. Idemo."
OHAJO STEJT BAKAJI SEZONE 1988-89
Za Bakaje će se boriti Dan Riti.
Ostani tu!
Drži se noge! Ne prelazi na leđa!
Drži se noge!
Isprva sam počeo da se bavim rvanjem jer je tata mislio
da je to sjajan sport za mene.
Da ojačam
i da se dovedem u formu.
Tada sam bio nekako mršav dečak.
Ali rvanje je imalo neku posebnu draž.
I jednostavno sam rastao uz taj sport.
Postalo je deo mene.
Bilo je zaista neverovatno.
Sviđalo mi se da sam sam na terenu, da se oslanjam samo na sebe.
Znam da ako uložim trud i pobedim,
to je zato što sam se potrudio.
I stvarno jesam.
I pobedio sam.
Moj trener iz srednje škole, na početku sezone,
mi je pokazao rang liste
i rekao: "Znaš, ti si rangiran kao broj jedan u državi."
Ja sam bio zbunjen. Ma znaš...
Za mene je to bilo neverovatno.
Iako Riči dolazi iz manje razvijenog dela države,
zbog čega su mnogi sumnjali u njegove sposobnosti,
ali je tokom cele godine bio dominantan.
Cele sezone
bio sam neporažen i osvojio sam državni turnir.
A državni šampion 1988.
u kategoriji do 167 funti, u diviziji AA, Den Riči.
Den Riči!
I to je ono što mi je donelo
stipendiju za Ohajo Stejt.
OHAJO STEJT UNIVERZITET
Kad sam stigao tamo, bila je 1988. godina.
Moj rodni grad
je imao 32 hiljade stanovnika.
Na samom univerzitetu
je bilo 50 hiljada studenata, pa je sve to bilo previše za mene.
Ali sam mislio, dok god treniram rvanje,
imam ekipu momaka s kojima mogu da se družim.
Upoznao sam svog cimera, Majka Šika, takođe rvača,
i odmah smo kliknuli.
Ka sam prvi put upoznao Dena...
imao je onu frizuru kao Vanila Ajs,
linije izbrijane u kosi.
Pomislio sam,
"Ovo mi je cimer? O, ne."
Vrlo brzo smo postali najbolji prijatelji.
Obojica smo voleli rvanje. Ma šta voleli? Obožavali.
Rvanje je za mene
bilo sve.
Tako je bilo od detinjstva.
Idemo, Majk!
Dok sam odrastao, bio sam prilično borben.
Pa, ako nastavimo
da radimo zajedno, možemo stići do državnog prvenstva.
Tokom osmog razreda sam pobedio jednog srednjoškolca.
Plasirao sam se na državno prvenstvo.
Bio sam prvi osmak koji je uspeo da se plasira na državno prvenstvo.
Bio sam u finalu državnog prvenstva u prvom razredu srednje škole
Osvojio sam drugo mesto.
U drugoj godini srednje škole zauzeo sam treće mesto.
A naredne dve godine sam bio prvi.
U kategoriji do 152 funte, naš šampion, Majk Šik.
Dobijao sam
puno pisama i ponuda od škola koje su me stalno regrutovale.
Dobijao sam čak i lične poruke
od glavnog trenera rvačkog tima na Ohajo Stejtu, Rasa Heliksona.
Ras Helikson je bio dvostruki olimpijac.
I jedan od najboljih trenera u zemlji.
Momci, sedim tamo
u uglu kao trener rvanja.
Ne vidim dovoljno borbenosti.
Ras je tek počinjao kao novi trener na Ohajo Stejtu
i obećao je da će praviti pobednike.
To je ono što sam hteo. Nisam hteo izgovore.
Momci, ako ništa drugo, do trenutka kad se vratite kući,
bićete u boljoj formi od bilo koga na planeti.
A Helikson je došao sa pomoćnikom, Džimom Džordanom,
a Džordan je bio legenda.
Gledao sam ga kako osvaja svoju prvu NCAA titulu.
A onda je ovaj momak osvojio drugu nacionalnu titulu sledeće godine.
Mislim, bilo je neverovatno.
Nisam izabrao Ohajo Stejt zbog samog Ohajo Stejt.
Izabrao sam Ohajo Stejt zbog Rasa Heliksona i Džima Džordana.
I programa koji su razvijali.
Planirali su da stignu do vrha. Hteo sam da budem deo toga.
Ta ekipa Ohajo Stejta
dala mi je priliku
da ostvarim svoj san, ne samo da postanem državni šampion,
već sam imao velike snove.
Hteo sam da postanem olimpijski šampion.
Ras Helikson, olimpijac,
mogao je da pomogne da ostvarim taj san.
I svi su znali ko je Džim Džordan.
Taj čovek je bio životinja.
Veoma religiozan, pošten. Bio je dobar momak.
I u isto vreme, mogao je da ispraši dupeta.
Bio je savršen čovek.
Posle prilično neizvesne borbe
Džim mi je prišao i rekao:
"Čoveče, to je bila sjajna borba."
"Znaš, mislim da ćemo te primiti u tim."
Bio sam oduševljen što sam deo tima.
Stvarno uzbuđen.
Video sam ogroman potencijal na Ohajo Stejtu.
Gledaš oko sebe,
tvoja prva pomisao su nacionalni šampioni.
Uradićemo to.
TERETANA BRAUN
Tako da, pred početak školske godine
morali smo da obavimo lekarske preglede.
Morao sam da idem na preglede u srednjoj školi
gde bi porodični lekar radio minimalne preglede,
i brzo si gotov.
Ovo je bilo nešto sasvim drugo.
Organizovali su masovne preglede,
sa različitim kontrolnim punktovima.
I išao bi na jedan punkt gde bi ti pravili štitnik za usta.
Onda bi otišao na drugi,
da ti izmere krvni pritisak.
Onda bi otišao na još jedan punkt gde bi ti proverili reflekse.
Na kraju, stigli smo do reda
koji je bio odmah
ispred vrata.
Red je bio prilično dugačak.
PROSTORIJA ZA PREGLED
Neki stariji učenici su komentarisali,
"Hej, ovo će potrajati."
Govorili su: "Dopašćeš se doktoru."
Kikotali su se i smejali,
a ja nisam imao pojma šta to znači.
Sledeće čega se sećam, došao je moj red.
Ulaziš u prostoriju,
a doktor je s druge strane.
Imao je srebrnasto-belu kosu.
I odmah bi se opustio jer je bio fin čovek.
Dr Straus
nam je bio predstavljen
kao ugledni doktor sportske medicine na Ohajo Stejtu.
Doktor Ričard Straus je specijalista interne medicine
i sportske medicine na Univerzitetu Ohajo Stejt,
a takođe je i urednik medicinskog časopisa
"Lekar i sportska medicina".
On je bio dr Ričard Straus sa Univerziteta Ohajo Stejt.
I nosio je značku sa leve strane da to dokaže.
Obavio je pregled celog tela.
Pregledao nam je kožu
jer zbog rvanja problemi sa kožom
mogu da te spreče da se boriš na strunjači, jer su zarazni.
Pregledao nam je pazuhe, proverio je vitalne znakove.
Onda mi je rekao da ugasim svetlo.
Seo je na stolicu,
i...
kucnio me je po spoljnjoj strani butine,
i rekao: "'Ajde, skidaj ih."
I mrak je. Ne vidi se ništa, znaš?
Gledam ga i vidim da olovku sa lampom.
Stojim tu,
gledam čoveka dole, koji drži baterijsku lampu,
u ustima, u visini mojih prepona,
i vidim samo vrh njegove glave.
Bilo je baš je čudno.
I od tog trenutka,
uzima ti penis u ruke, i pomera ga tamo-amo.
Ostao sam bez teksta.
Sve vreme
samo sediš i pokušavaš
da ne dozvoliš sebi erekciju.
Neću da lažem.
To ti je ono... pokušavaš, znaš...
sad počinješ da preispituješ svoju seksualnost ili...
Šta se dešava... I taman
pre nego što progovoriš, rekao bi: "Samo sam temeljan".
A kad izađeš,
svi se nekako šalimo jer nismo imali pojma
kroz šta prolazimo.
Sigurno je i moj izraz lica govorio:
"Šta bi ovo? Ne razumem."
I svi se šale na tvoj račun.
Nije bilo prijatno, ali sam to prihvatio.
I nije to nešto
što bi nas okupilo
da o tome detaljno popričamo.
Želim da trčiš jednu milju što brže možeš.
Zapamti svoje vreme.
Treneri su se ponašali kao da je sve u redu.
Nisu tome pridavali nikakav značaj.
Fokusirali su se isključivo na trening.
Spremni, kreni.
Dolazim iz konzervativne porodice.
Radiš šta ti se kaže.
Uradi ovo, u redu. Trener ti kaže da uradiš to, u redu.
Trener ti kaže da ideš tamo, u redu.
Nisam znao šta je to bilo, ali mi smo ovde da se rvemo.
-O-H-A! -J-O!
I kako je sezona rvanja odmicala,
Ras i Džimi
su nas nemilosrdno iscrpljivali.
Tri stvari biće ključ uspeha.
Danas ćemo se fokusirati na sebe.
Bio sam prosečan rvač, a oni su napravili
odličnog rvača.
I karijera mi je išla sjajno, pobeđivao sam na svim takmičenjima.
Lep preokret Grandija, izveo ga je Šek.
Uspeo je da sačuva poziciju.
Sada pokušava da izvede obaranje.
Uspelo mu je.
A većina mojih saigrača je bila sjajna.
I eto ga, junior sa Državnog univerziteta Ohaja je šampion.
Da li me je dr Straus razbesneo?
Da, ali sam verovao da mi bes pomaže
da budem bolji i da postignem rezultate.
Osećao sam da je taj bes bio potreban.
Kao i kod drugih, kad bih kročio na strunjaču,
bio sam prisutan. Bio sam tu.
Brige oko ocena, brige oko devojaka,
brige oko dr Strausa, bilo kakve brige, sve bi nestajale.
Riči, 21 pobeda, 9 poraza i 2 nerešena.
Impresivan skor za prvaka.
Mogao sam da to izolujem.
Odložio sam to na mesto gde nisam morao
da razmišljam o tome.
I to je neko vreme funkcionisalo.
Ali postajalo je sve gore.
Dr Straus je bio naš timski doktor,
i samo njega smo imali.
Ako smo bili bolesni, išli smo kod njega.
Ako nam je trebala neka terapija ili lek,
išli smo kod njega.
Ako bismo se povredili, on je bio prvi kome smo išli.
I svaki put
bi radio pregled celog tela,
koji bi, bez izuzetka, završio pregledom genitalija.
Taj čovek
nikad nije nosio rukavice.
Kontakt je uvek bio direktan.
Jednom rukom bi te uhvatio za testise.
A najbolji bih to opisao ako uporedim
sa kineskim kuglicama koje okrećeš u ruci protiv stresa.
I pri tom me pita kako mi ide na fakultetu,
da li imam devojku,
da li sam seksualno aktivan.
I ne bi on
samo stao ovako.
Lice bi mu bilo toliko blizu da si mogao da osetiš njegov dah na svom kurcu.
Osećao sam da nešto nije u redu,
ali bio sam naivan klinac, tek krenuo na fakultet.
A rvanje na fakultetu nije nimalo lako.
Uče nas da se nosimo sa teškim stvarima.
I tako...
Mislim, nikada se nisam žalio.
Ali, mislim, stalno sam bio tamo.
Moj karton,
do kraja studija bio je debeo nekoliko centimetara.
Stotine pregleda, bez sumnje.
Svaki put kad bih rvao, imao bih neku povredu.
Rvanje...
je brutalan sport.
To je u suštini ulična tuča, samo s pravilima.
Često si sav modar i izudaran.
Sećam se da sam istegao skočni zglob.
I Dr Straus
bi podigao snimke
i gledao ih. A posle toga...
tražio bi da ustanem i skinem se.
Uzeo bi stolicu, prišao mi i obavio isti pregled genitalija,
govoreći da moramo da se uverimo da se pravilno oporavljam
i da limfni čvorovi nisu uvećani.
Uvek je govorio: "Kao kad imaš čistokrvnog konja,
"moramo da te održavamo u formi,
"a jedini način da to postignemo je da radimo detaljne preglede."
Ali, znaš, nikad sebe nisam video kao žrtvu.
Dolazim iz sveta sporta, gde važi pravilo: ako nešto nije u redu,
rešavaš problem i popraviš to.
Način na koji smo mi sportisti to nekako rešavali
da ne uzimamo to previše ozbiljno.
Sve je bilo otvoreno, kao da se na to nije obraćala pažnja.
Momci su se stalno šalili,
kao: "Ej, moram da odem kod doktora,"
a ako bi nas bilo više, rekli bi:
"Pazi na jaja."
Davali smo mu nadimke.
Straus je bio Dr. Žele Šape ili Žele Prstići.
Čuo sam da ga je neko jednom nazvao Dr Zafrkant,
ali posle je išlo sve direktnije.
Kao: "Čoveče, šta je sa ovim likom?"
To je bila prljava mala tajna koju smo svi pažljivo izbegavali,
i jednostavno smo je trpeli,
jer mi smo Bakaji.
Teško da ćeš naći
muževniju atmosferu od ove među sportistima i rvačima srednjeg zapada.
Ova priča odiše snažnom mačo atmosferom.
VELIKI NOVAC
Pisao sam nekoliko članaka za Sports Ilustrejted
o Univerzitetu Ohajo Stejt.
"Bakaj nacija" je stvaran identitet za milione ljudi.
U njenoj srži je čvrstina ljudi sa Srednjeg zapada.
Za muškarce to znači da slede arhetip ratnika.
Biti neuništiv i uvek na vrhu, to je suština.
A ako si sportista, to važi još više.
Sve što je manje od toga odbacuje se s besom.
Vidim kako se žale i kukaju,
vidim im jad ispisan na licu
jer im je neko nešto uzeo.
Momci, ovo je surov sport. Ovo je surov sport.
Ako ne želite da budete deo toga, onda se gubite odavde.
Zato gledajte na situaciju sa Strausom iz te perspektive.
Ali šta se dešava
ako te neko fizički nadvlada? Ako si rvač
i neko te nadvlada, to znači da si izgubio.
A šta ako ima duplo manje kila od tebe?
U sportskom smislu, to je nesrazmera, je l' da?
U tom svetu, kakav si ti onda muškarac?
A šta ako te taj neko seksualno zlostavlja?
Hoćeš li smeti da kažeš tako nešto?
Hoćeš li stvarno to da priznaš?
I ako priznaš, hoće li muškarci oko tebe
biti spremni da te saslušaju?
Mama mi je jednom rekla.
Pitala me je: "Da li si Rasu ili Džimu
"rekao ono što sada otkrivamo?"
Ja kažem: "Pa, reći im bi značilo da nisu znali."
Naši treneri su znali.
Neki momci su se žalili na dr Strausa
Džim Džordanu.
Jedan rvač je rekao:
"Čoveče, zašto ovaj lik stalno mora da nam pregleda jaja,
da nam proverava kurac?"
Džim Džordan je odgovorio:
"Da mi je iko tako nešto uradio,
slomio bih mu vrat kao suvu granu."
Znači, on je znao za to.
I Ras je znao.
Moguće da je dr Straus
tokom pregleda
ili lekarskih kontrola
kada su sportisti bili povređeni, prelazili granice dozvoljenog,
ali meni to nikad nije prijavljeno.
Samo sam osećao da je prelazio granice privatnosti.
Znate.
Uvek je bio previše nametljiv
kad smo išli na merenje težine.
Uvek je pipao momke
i okretao ih.
Znaš, hvatao ih je
oko struka i okretao ih.
A kad je pregledao kožu,
uvek bi ih dodirivao.
Jednom sam mu rekao:
"Doktore, previše je to pipanja."
Rekao je: "Samo sam temeljan".
Ja sam mu odgovorio: "To smeta nekim sportistima.
"Neki su veoma osetljivi na tako nešto."
Samo je slegnuo ramenima.
Malo smo razgovarali, ali ništa se nije promenilo.
Tada muškarci
nisu pričali o svojoj seksualnosti i osećanjima.
Mislim da je trenerima bilo nelagodno,
pa su se pravili da ne vide.
Ras Helikson ti je kao otac
dok si u Kolumbusu, Ohajo.
Ako on ne smatra da je dovoljno važno da se tog čoveka rešiš,
time se i ti vodiš.
ĆUTI I TRENIRAJ
Neki momci su tako postigli uspeh.
Ja nisam bio onaj koji uspeva u takvom okruženju.
Imao sam neke unutrašnje probleme
zbog kojih nisam mogao da radim stvari
za koje sam znao da ih mogu uraditi kao sportista.
Zato sam ja osećao veliku sramotu
što nisam bio dovoljno jak da to izdržim.
Znaš, kad ljudi čuju ove priče
mnogo njih nam priđe i kaže:
"Ja bih ga prebio" ili "ja bih ovo uradio,
"uradio bih ono."
"Kako misliš da te je pipao?
"Zašto ga jednostavno nisi prebio?"
Strausov način rada je bio takav
da nikada nije imao medicinsku sestru
ili nekog trenera u ordinaciji kada je radio preglede.
Nikad.
Tako da je uvek bila tvoja reč protiv njegove.
I da, mogao sam
da ga opalim po glavi, ali šta bi se onda desilo?
Zamisli da ja izađem, a unutra taj sedi čovek
leži nokautiran.
A taj tip je, da napomenem,
na ovom univerzitetu još od 1979. godine.
I šta ja da radim?
Ono što bi oni uradili
jeste da bi mene izbacili sa fakulteta.
On bi zadržao svoj posao i nastavio da radi to što radi,
a ja bih ostao bez stipendije.
Mi smo imali previše toga da izgubimo.
Nisam bio bogat.
Nisam imao sreće da imam brdo para.
Tako da mi je stipendija bila od ključne važnosti.
Bili smo nemoćni.
Sve što sam znao bilo je da želim da postanem državni prvak,
i nisam hteo
da pravim probleme sa moćnim Ohajo Stejt Univerzitetom.
Iskreno, ono što mi je radio...
nisam ni razmišljao
da je možda pogrešno.
Nisam znao.
On je lekar sa svim papirima.
Ima diplomu sa Harvarda.
Radio je u Čikagu i na Univerzitetu u Pensilvaniji.
Služio je vojsku.
Objavljuje naučne radove.
Šta god da kažeš, on odmah ima spreman brz odgovor.
A ti si neiskusan klinac od 18 ili 19 godina.
Što je još važnije,
bio je u tako moćnoj poziciji,
jer ako ne potvrdi da su prošli lekarski pregled,
ako se ne podvrgnu pregledu, nisu mogli da se takmiče.
Imao je svu moć. Svu moć.
I ništa nisu preduzeli.
Tako je, dr Straus postao još drskiji.
Spuštali bismo se iz sale,
i većina nas je brinula
kako da dostigne težinu,
i sišli bi u saunu i sedeli tamo po 20 do 25 minuta.
I naravno, tu je i dr Straus koji sedi s nama.
I u sledećem trenutku
eto njega pod tušem sa nama.
A Straus bi stajao okrenut ka izlazu.
Znaš, to je kao ovaj mikrofon.
Ovo je glava tuša,
ovako se tuširaš.
On bi se tuširao ovako,
okrenut prema nama, znači gledao bi nas dok se tuširao.
I on bi bio prvi koji ulazi, a poslednji koji izlazi.
Onda bi izašao.
Video bi novu grupu momaka kako dolazi dole i rekao bi:
"Zaboravio sam da očistim ovo. Moram da se vratim pod tuš."
I odmah bi se vraćao pod tuš.
Ras mu je čak dozvolio
da ima ormarić u našoj svlačionici.
Straus je stalno bio tamo, gledao kako se svi momci
svlače, suše i oblače.
Nije ništa radio. Nije izlazio da trči.
Nije vežbao.
A tuširao se više puta dnevno
sa muškim sportistima.
Bilo je to toliko očigledno.
On se uzbuđivao dok nas je sve posmatrao.
nije to nešto čega želim
da se sećam.
Nisam pamtio takve stvari...
Rekao sam:
"Doktore, momcima smeta što se tuširaš sa njima."
A on je odgovorio:
"Treneru, ti se stalno tuširaš sa svojim momcima."
Rekao sam, "Da, ali ne po sat vremena, doco."
Bilo je očigledno da je doktor Straus
voleo da provodi mnogo vremena u svlačionici sa sportistima.
Tako da se dosta tuširao.
Spremni smo za akciju.
Današnji sudija je Fred Fini.
Fred Fini je jedan od najboljih sudija u državi,
iz oblasti Kolumbusa.
On je dugo u ovome.
Kakav meč!
Jednom sam sudio meč, i kad se meč završi
potpišeš knjigu i odeš.
Ne ostaješ tu.
Ne čekaš da se pozdraviš sa ljudima.
Izađeš odatle što pre jer tamo ne može ništa dobro da se desi
Jer je neko ljut zbog nečega.
Samo odeš što pre.
I otišao sam,
skineš se, odeš na tuširanje i odeš.
Jednostavno je.
I dok sam bio tamo, ušao je dr Straus.
Znao sam dr Strausa jer sam provodio vreme
u blizini Ohajo Stejt Univerziteta.
Znam ga već godinama.
I ja kažem: "Kako ste dr Straus?"
A on kaže: "Dobro sam, Frede."
Kaže: "Dobra borba," i tako malo čavrlja.
I počinje da se svlači tačno pored mene.
Bilo je toliko prostora
gde je mogao da ode da se presvuče.
I samo sam ga pogledao. "Doktore, šta radite?"
On kaže: Večeras moram da budem na jednom mestu,
"pa ću da se istuširam."
I ajde dobro.
I završim sa svlačenjem,
stavim peškir oko sebe i uđem pod tuš.
I ubrzo zatim
doktor Straus ulazi pod tuš.
Mogao je da stane bilo gde, ali je stao tačno pored mene.
Ovo je tuš,
ja sam ovde, on je ovde.
'Ajde, dobro.
I sledeće što primećujem,
pogledam u stranu i shvatim da se ne tušira.
Masturbira. Stoji pored mene i masturbira.
I pomislim: "Šta, dođavola, radiš?"
A on kaže: "Frede, samo se perem."
"Pa, prilično čudno to radiš, znaš?"
I sećam se, malo sam se okrenuo, i sledeće što znam...
osećam njegovu ruku na svom dupetu.
I...
I ne mogu da ti objasnim zašto me to pogodilo...
...toliko me je pogodilo da mu nisam čak ni odgovorio,
a trebalo je da ga prebijem
u tom trenutku.
Ali nisam.
Izašao sam i vratio se do svog ormarića i počeo da se oblačim.
Straus izlazi i ima peškir oko sebe.
I ima očiglednu erekciju.
I pitam: "Šta radiš?"
"Šta to radiš, dođavola?"
On kaže: "Sve je u redu. Imaš predivno dupe.
"Imaš lep penis...
"Treba da budeš ponosam na to."
I opet, bio sam toliko zatečen time koliko je to bilo glupo,
obukao sam se, nisam mu rekao ni reč.
Dok sam izlazio, video sam na samom kraju tog hodnika,
Rasa Heliksona i Džima Džordana
koji su stajali tamo.
I pogledao sam ih obojicu.
Rekao sam: "Straus je tamo i masturbira pored mene
"pod tušem."
I obojica su me pogledala.
Džim Džordan me pogledao pravo u oči i rekao:
"To je Straus. Znaš kakav je on."
I Ras se složio.
Mislim da sam dok sam izlazio
počeo da to potiskujem
sve dublje i dublje.
To je bila stvar sa kojom nisam mogao da se nosim.
I nisam se nosio sa tim.
I saznaćete da se ovo ne dešava samo
rvačima.
Muški gimnastičari
imali su prostorije u Larkins holu, gde je bila
naša sala za rvanje. On je imao ormar
u njihovoj svlačionici.
Imao je ormar u prostoriji za mačevanje.
Imao je ormar u prostoriji za fudbal.
Čuo sam da je imao ormar negde
gde je bio plivački tim.
Petnaestak sportova.
To je suludo.
On je svuda.
Hokej je...
Kanađanin si
i sve što želiš je da budeš hokejaš.
To je bio cilj. To je bio san.
Išao sam na klizalište rano ujutru.
Zvali su me pacov s klizališta.
Voleo sam igru.
Imao sam sreću da 1985.
osvojim nacionalno prvenstvo u juniorskoj konkurenciji.
Mnogo škola me je vrbovalo.
Vrbovala me je i Severna Dakota, koja je bila prava sila.
Ali Ohajo Stejt mi je više odgovarao.
Imao sam priliku da odmah počnem da igram.
Moj cilj
je bio da dođem na Ohajo Stejt, razvijam se četiri godine,
i potom krenem da igram profesionalni hokej.
Ohajo Stejt mi je ponudio punu stipendiju,
što je bilo prilično neverovatno.
Sve što sam se do tada
nadao da će se desiti, desilo se.
Zato sam bio veoma uzbuđen.
Moj prvi susret sa doktorom Strausom
bio je deset dana nakon što sam stigao na Ohajo Stejt.
Otišli smo u hol i obavili lekarske preglede.
Bio je ljubazan
i prijatan: "Odakle si?"
"Dobro došao na Ohajo Stejt."
I pitao me: "Da li si ikada radio lekarski pregled?"
Odgovorio sam: "Koliko se ja sećam, nisam."
"Da li su ti ikada proveravali imaš li kilu?"
Rekao sam da nisu.
Rekao je: "Možeš li da skineš šorc?"
Nisam znao šta je pregled kile.
Nisam znao šta ne znam.
Sećam se da sam izlazio i mislio:
"To je bilo veoma čudno."
Jednostavno sam se nekako distancirao od toga.
A onda neko kaže: "Sigurno imaš veliki penis,"
drugim rečima,
"jer si tamo bio prilično dugo.
"Znaš već, bravo. Baš dobro za tebe."
I ti pomisliš: "Dobro, nisam siguran šta to znači,
ali dobro."
I otišao sam.
Trebalo je nekoga da pitam: "Da li je to normalno?
"Zašto sve to mora da se dešava?"
Ali verovao sam dr Strausu jer je bio timski lekar,
i to je njegov posao.
Zato su ga i angažovali.
I toliko si uzbuđen što si
na Univerzitetu Ohajo Stejt i igraš sport koji voliš.
To je to. Tamo si gde si i želeo da budeš.
Da, video sam ga nekoliko puta.
I svaki put
bi proveravao imam li kilu.
Jednom su me udarili palicom po stopalu.
Prvo što mi je rekao bilo je: "Skini pantalone."
I proverio je imam li kilu.
A ja razmišljam:
"Povređeno mi je stopalo."
Ali on nam je bio doktor.
Mora da tako treba, jer niko nije reagovao.
Ali to me je zaista pogodilo.
Otišao sam do trenera
posle Božića i pokušao da mu kažem da nešto nije u redu
s doktorom.
Malo je drugačiji.
I, znaš...
On mi je rekao:
"Ne brini ti za doktora, nego pazi kako igraš."
ŠARLOT REMENJIK Trener mačevanja, Ohajo Stejt 1978-1999
Moja majka je bila jedina žena trener muške ekipe
na Ohajo Stejt univerzitetu.
Trenirala je žensku i mušku sekciju mačevanja.
Ubrzo nakon što je moja mama
preuzela mušku ekipu,
počela je da sluša od muških mačevalaca
da nešto definitivno nije u redu sa doktorom Strausom.
Da je gledao muškarce dok se tuširaju
i delovalo je da prisutan više nego što je normalno.
Dobro se sećam
jednog incidenta.
Na kraju treninga, mom tadašnjem dečku
je krvarilo uvo.
Moja majka je prvo rekla: "Idi do prostorije za trenere
i vidi da li ti mogu pomoći."
Sišla sam sa njim
i dr Straus je bio tamo.
Čim je video mog dečka, rekao je: "Naravno, uđi."
I vrata su se zatvorila.
SOBA ZA PREGLED
Odmah nakon pregleda,
izašao je i rekao:
"Ušao sam, pokazao mu uvo koje krvari
i prvo što je rekao je bilo da skinem šorc."
Ispričao je to mojoj majci.
Ona je otišla da o tome razgovara sa šefom.
KANCELARIJE ATLETSKE SLUŽBE OSU ARENA SV. DŽON
Trener mačevalačke ekipe kaže:
"Slušaj. Zabrinuta sam zbog ovog neprikladnog ponašanja."
Jasno je da ne zna dobar deo priče.
Ipak, zna da je neprikladno
da se doktor tima kupa sa sportistima.
Zna da je neprimereno
da pregleda prepone kada povrede nemaju veze s preponama.
I zato je podnela prvu prijavu.
ADMINISTRACIJA
Njihovo mišljenje o tome je bilo...
to su tračevi.
Pokaži mi dokaz.
Dok ne dobijem dokaz, ne mogu ništa da preduzmem.
Njen odgovor sportistima bio je:
"Potrebni su nam dokazi.
Treba nam neko ko je spreman da priča.
Rado ću doći i stati uz vas.
Podržaću vas i razgovaraću."
Ali nije našla nikoga ko je bio voljan da priča.
I tako se moja majka sama žalila direktoru zbog doktora Strausa.
Redovno bi išla kod njih na sastanke...
jer su oni bili njeni nadređeni.
Žalila se na doktora Strausa
godinu za godinom
jer bi mačevaoci bili tu po tri, četiri godine,
a onda bi došao novi talas.
Nije to bila stvar koja se desi jednom.
Ponavljalo se često.
I ništa nije preduzeto.
Gospodine, u kom periodu ste bili direktor sportske medicine?
-Od 1990. do 2004. -U redu.
I u toj ulozi,
da li ste bili odgovorni za nadzor zaposlenih?
Da.
Da li ste bili odgovorni za nadzor dr Ričarda Strausa?
Da.
Godine 2019. u okviru tužbe protiv Ohajo Stejta
koju su podnele žrtve dr Ričarda Strausa,
tužioci su sproveli saslušanja
sa bivšim zaposlenima škole.
Dr Džon Lombardo je nadzirao Strausa
u Sportskoj službi od 1993. do 1995. godine.
Vaš je posao da zaštitite
studente-sportiste od seksualnog zlostavljanja, zar ne?
Da.
Trener mačevalačkog tima
ima dovoljno priča i dokaza
i spremna je da se obrati svojim nadređenima i to čini...
više puta tokom različitih uprava.
U redu, pokazaću vam
pismo dugo jednu stranu koje ste napisali 7. novembra 194.
I šta je škola uradila?
Isto što i Džon Lombardo 1994.
Već u prvoj rečenici piše:
"Istražio sam zabrinutosti koje je iznela trener mačevanja,
"Šarlot Remenjak,
"u vezi sa sportistima u okviru sistema medicinske nege."
"Razgovarao sam s njom,
"i njena zabrinutost zasniva se na glasinama,
"koje se šire već 10 godina bez ikakvog osnova."
Ona je odgovorila u stilu:
"O, ti to samo zasnivaš na rekla-kazala i glasinama",
i želiš da mu kažeš: "Pa to je sve što imamo
"zbog tvoje, u najboljem slučaju, nesposobnosti."
Da li ste ikada razgovarali sa bilo kojim mačevaocem
na OSU-u o navodnom neprimerenom ponašanju doktora Strausa?
Ne.
Kao da ljudi nemaju telefone u džepovima
i snimaju sve to.
Kao da je škola nije bila iole odgovorna za način na koji je
postupala
sa gomilom žalbi koje su dolazile i pre ovoga.
Moja mama bi iznosila priče koje je čula.
A jedini odgovor koji bi dobijala bio je: "Dajte nam neki dokaz."
Da li je, koliko je Vama poznato,
iko sa OSU-a ikada kontaktirao studente u vezi sa dr Strausom?
Koliko ja znam, nije.
Glasine i insinuacije.
Šta bi drugo to moglo biti?
Da, to su glasine i insinuacije
jer niste uspeli da bilo šta uspešno dokumentujete.
Da li ste ikada pitali nekog trenera
da li se Straus neprimereno ponašao prema nekom studentu?
Koliko se ja sećam, nisam.
Da li ste ikada pitali instruktora da li se dr Straus
neprimereno ponašao prema nekom studentu?
Koliko se ja sećam, nisam.
Škola ga ostavlja na miru.
Ali konačno, pometnja je dovoljno velika
da Straus kaže: "U redu, neću više biti doktor mačevalačkog tima."
Ima mnogo drugih timova.
Dr Straus je predložio da neki drugi lekar
preuzme glavnu ulogu lekara za mačevaoce.
Iskreno, ne znam koliko je uporno to tražila,
ali zasigurno znam da je trebalo dosta vremena,
više od jedne decenije, da se to dogodi.
Šarlot Remenjik je bila usamljeni vuk, jedini glas
koji je rekao: "Ovo ne može da se nastavi."
Čak i nakon što je jedan univerzitetski trener
stao i odbio da dozvoli da on pregleda njene sportiste,
niko ga nije sprečio da isto radi sa svim ostalima.
Hajde samo da razmislimo o ovome. Žena-trener mačevalačkog tima
zabrinuta je zbog ovoga na osnovu onoga što je čula.
Nije u muškoj svlačionici,
ali je dovoljno čula da je bude uznemirena
i da to prijavi svojim nadređenima.
Kako je, zaboga, ovo moglo da se nastavi?
I zašto niko nije ništa rekao?
Možda je razlog to što su OSU timovi dominirali.
Kakva pobeda.
Rendlmen pobeđuje za Ohajo Stejt.
Reks Holman.
I niko nije hteo da to uprlja skandalom.
Ali nisu svi timovi tokom tih dvadeset godina bili dobri.
I opet je vladala tišina.
I onda se nešto promenilo.
Ričard Straus, osim što je bio timski lekar,
bio je među prvima koji su se bavili steroidima.
KORIŠĆENjE ANABOLIČKIH STEROIDA
Objavljivao je članak za člankom
o anaboličkim steroidima.
NEŽELJENI EFEKTI STEROIDA
Tih 80-ih, kada smo tek počinjali da učimo o vezi
između steroida i sportskih performansi,
kao i lekova za poboljšanje performansi i njihovih rezultata,
Ričard Straus je bio na čelu svega toga.
Jedan profesionalni fudbaler je rekao da je takmičenje sa sportistima
koji su koristili steroide
bilo kao da im dajete prednost od tri jarde
na trci od sto jardi.
To je snažan podsticaj da zaigraš ruski rulet
sa veoma jakim i potencijalno opasnim lekovima.
Razgovaraćemo sa sportskim lekarom
koji je sproveo istraživanja o steroidima.
Pitanje anaboličkih steroida
nije bilo previše važno za širu populaciju
jer većina ljudi nije mnogo znala o njima.
Više izvora mi je reklo da su dobijali steroide
od doktora Strausa.
I više izvora mi je reklo da je on distribuirao steroide.
Razgovarao sam sa jednim bivšim trenerom.
Jedan od njegovih poslova
bio je da deli steroide sportistima.
To je bilo vreme kada su ljudi
počeli da shvataju,
kako će moći da zaobiđu sistem.
A Straus je bio smatran stručnjakom.
Bio je to mali kabinet koji je služio kao soba za preglede.
On je onda imao medicinski ormar koji je bio zaključan.
Samo je on imao ključ od njega.
Tamo su bili anabolički steroidi.
Straus je znao za testiranja i sve te stvari.
Dovodili su nas da bi nam dali B-12 injekcije, tako su rekli.
Primao sam i ranije B-12 injekcije,
ali ovo je bilo drugačije.
Bilo je to neposredno pre velikih turnira i državnog prvenstva.
I sećam se da su nam dali prilično veliku injekciju.
Rekli su da je to B-12
ali ne verujem da je stvarno bio B-12.
Mislio sam da je možda bio neki testosteron.
Da li si se osećao drugačije?
Osećao sam se dobro.
Stvarno dobro.
Samo sam osećao energiju
i oporavak je bio brži.
Ne mislim da B-12 to radi.
Imali smo jedan kontejner na kom je pisalo "Samo za životinje."
A mi smo to zvali "životinjski sok."
-Dobijali ste to od doktora Strausa? -Da.
I... ne znam.
Činilo se da su mnogi postajali nabildovani na Ohaio Stejtu
krajem 80-ih ili početkom 90-ih.
Kao da mu već sve nije bilo dovoljno naklonjeno,
ovo daje Ričardu Strausu
još jedan potencijalno kompromitujući podatak.
Ako bi rekao
"Ma taj me samo prijavljuje
"jer sam mu davao steroide",
to je bilo dovoljno da ti oduzmu stipendiju.
I naravno, razmisli da si ti trener,
i znaš da doktor
deli steroide tvojim sportistima,
ili si sportski direktor,
zar ne bi oklevao da se okreneš protiv tog timskog lekara,
pa šta bude, a možda taj timski lekar igra prljavo?
Negde se zapitaš, ko je napravio tu računicu,
"Znaš šta? Bolje je ćutati
jer ako uradimo ispravnu stvar
i rešimo se tog tipa i to postane javno,
biće haos."
Ali takođe mislim da je ova priča komplikovanija od steroida.
I nije jedini ili glavni razlog zašto ljudi nisu govorili o tome.
Ljudi nisu mogli, i koristim prošlo vreme.
Mislim da ni do danas ne mogu da shvate,
kako je ovo moglo da se desi.
Kako su ti momci,
sportisti od 18, 19, 20 godina,
kako su pobogu oni
mogli da budu žrtve seksualnog zlostavljanja?
I tako se vraćamo na tu osnovu srama.
Ne volimo da gledamo na muškarce kao na žrtve
na ovaj način,
i to im je naškodilo
ne samo u pogledu onoga što ljudi veruju o njima,
već i u onome što oni veruju i verovali su o sebi.
Ričard Straus je to iskoristio u svoju korist.
Straus nije zlostavljao svakoga.
Imao je način da se usmeri na one mladiće
koji su uglavnom dolazili iz ruralnih sredina
koji su verovatno sve svoje vreme u srednjoj školi
posvetili sportu,
koji su bili seksualno neiskusni.
I naivni.
Mnogi od njih su bili
prvi u porodici koji su upisali fakultet
i potpuno su zavisili od te sportske stipendije.
Znao je kako da se usmeri na te mladiće.
I pripremao ih je za još.
Uvek je bio ljubazan prema tebi, pun komplimenata.
Potpuno je manipulisao tobom,
ali ti nisi imao predstavu da se to zapravo dešava.
U to vreme, kad imaš 18, 19 ili 20 godina,
nikad nisi čuo za predatore.
Nikad nisi čuo za negovanje.
Posebno nisi čuo za taj izraz.
Nikad ranije to nisam čuo.
A upravo to je radio.
Dodvoravao ti se.
Postajao ti je prijatelj.
Slikao je momke.
Dao bi ti svoju vizitkartu
i rekao da može da ti pokrene manekensku karijeru.
Često smo ga viđali sa foto-aparatom.
Slikao je Džima Džordana za knjigu Rasa Heliksona.
Doktor fotografiše?
I još čudnije je da je stvarno dobar u tome.
Pravi stvarno dobre crno-bele fotografije.
I čuli smo da je jedan rvač dobio fotosesiju
i da je time stekao malo manekenskog iskustva.
Postao je maneken, dobio ugovor.
Počeo je time uspešno da se bavi, zaradio je.
Impresivno.
Pa, u redu.
Tokom leta,
pokušavao sam da uđem u neki posao kao maneken
da bih zaradio malo dodatnog novca.
I doktor Straus je rekao:
"Ako ti trebaju fotografije, mogu ja da ih uradim.
Ja sam fotograf."
Mislio sam, ja sam samo siromašan student?
Pitao sam: "Koliko će to da košta?"
On kaže: "Ne brini za to. Radim to
samo iz zabave."
Tako da sam otišao kod njega kući.
Imao je
mali studio u jednoj od soba.
I kaže,
"Hajde da napravimo par slika bez majice."
I napravio sam nekoliko slika bez majice.
Onda je počeo da me dodiruje.
Počeo je da mi svlači pantalone.
Ja mu kažem: "Ne. Neću to."
Izvadio je negative fotografija i rekao:
"Hej, šta misliš o ovim slikama?"
Pa smo se vratili na slike i...
Znaš, kad se osvrnem na takvu situaciju,
kažem sebi: "Sebe sam stavio u taj položaj.
"Zašto bih to uradio?
"Mislim, znam kakav je lik, a opet sam se stavio u taj položaj."
Pa kažem sebi: "Da li sam to sam sebi uradio?"
"Zašto sam sebe stavio u taj položaj?"
Ali jesam.
Počeli su da mi govore:
"Ti si miljenik doktora Strausu, zar ne? Jeste."
"Ti si doktoru Strausu miljenik."
I tek tako, doktor Straus je uvek bio tu.
Tako da, da.
Sranje!
Gurni ga, Dene!
Uvek je bio prisutan.
Izađemo s leda, a on je tu.
I naravno, ako se bilo šta desi, on te pregleda.
Nemaš izbora.
Na tom nivou treba da znaš kako da potisneš osećanja,
da skloniš svoja sranja.
Na ledu si, radiš svoj posao.
A ja... jednostavno nisam mogao.
Nikad nisam uspevao da se saberem.
Na treningu se pitaš: "Šta je sve to značilo?"
Na treningu radiš vežbe i onda...
Meni je bilo teško da se setim šta je sledeće.
Bio sam rastrojen.
Bio sam skoncentrisan. Bio sam kao mašina kad sam došao ovde,
a onda se sve raspalo.
Još jedna tuča. Al Novakovski.
Nemaš s kim da razgovaraš.
Jer ne znaš da li se to dešava samo tebi.
I sve je nastavilo da ide nizbrdo.
Nikad više nisam bio isti.
Sećam se, bila je nedelja ujutru
a ja sam se uspavao.
Ne smeš da se uspavaš. Ne propuštaš trening.
I sećam se da sam stigao i pomislio:
"Bože. U takvom sam problemu."
Otišao sam u kancelariju trenera
i rekao: "Slušaj, stvarno mi je žao."
Razumeš?
On je rekao: "Gotov si."
Rekao sam: "Kako to misliš, gotov sam?"
On je rekao: "Ti si zlo
za ovaj tim."
I telo mi se samo...
Srušio mi je san.
Ceo svet mi se srušio.
Nisam znao šta da mu kažem.
Ustao sam,
napustio klizalište i nikad se nisam vratio.
Sećam se, tokom treninga
sam iščašio rame.
I Ras je rekao: "Idi, neka ti dr Straus pogleda rame."
Bože. Idemo opet.
I stojim tamo
go pred tim čovekom.
Opet radi isti pregled.
Znaš, trlja ispod testisa.
Onda mi povlači penis.
I još ga par puta povuče.
A ja zgrčen.
I gledam gore u plafon, razmišljam:
"Samo da se ovo završi, samo da se završi."
On nastavlja.
A ja mu gledam u potiljak.
Toliko je blizu bio. I on se naginje dok to radi.
I kad se nagnuo, ja sam počeo da se povlačim.
Povukao sam kukove,
a on se naslonio i rekao: "U redu, oblači se."
Obukao sam se, nisam rekao ni reči i otišao sam.
Nisam otišao na trening.
Izgubio sam se na par nedelja.
Konačno sam se vratio, otišao u Rasovu kancelariju
i rekao: "Ras, gotovo je. Ja ne mogu ovako."
A on je rekao: "Ako poželiš da se vratiš
uvek si dobrodošao, ali u redu."
I to je sve što sam od njega dobio.
Nakon tri godine rvanja,
to je bio sve što je imao da mi kaže.
Tada sam napustio tim.
Napustio sam rvanje u Ohajo Stejtu,
napustio sam školu
jer sam izgubio stipendiju.
I državni šampion je Dan Riči.
Moj tata je bio užasno besan.
Rekao je: "Ostala ti je još godina i po.
"Zašto ne možeš da izdržiš?"
A nisam mogao da mu kažem.
Nisam znao kako.
Nisam bio dovoljno jak, niti sposoban
da mu objasnim: "Tata...
"to je...
"evo šta se desilo.
"I ne mogu da se nosim s tim."
Mislim da je ta nemogućnost...
stvorila negativan...
naš odnos od tada više nikad nije bio isti.
Jesi li rekao roditeljima?
Jesam li rekao roditeljima da su mi ukinuli stipendiju?
Ne.
Šta bi me pitali?
Zašto si izbačen iz tima?
Reći roditeljima, koji su, znaš, oni su...
Ne, nisam rekao roditeljima da sam izbačen iz tima.
Nisam im rekao ni da sam izgubio stipendiju.
Rekao sam nekim ljudima da više ne igram,
a oni su pitali zašto.
Rekao sam im da nisam bio dovoljno dobar.
A neki su pitali: "O čemu pričaš?"
Posebno neki momci koji su me poznavali,
neki stari treneri, momci koji su me gledali kako igram juniorski hokej.
Kažu: "O čemu to pričaš", a ja sam samo izbegavao pitanje.
Ali, valjda sam prihvatio tu laž.
Počeo sam dosta da pijem i potonuo u depresiju.
U međuvremenu, doktor Straus napreduje i razvija se.
Zamisli ovo.
Evo tipa koji ima gomilu žalbi
koje traju više od decenije.
I šta radi Ohajo Stejt?
DŽON V. VILS STUDENTSKI ZDRAVSTVENI CENTAR
Unaprede ga.
Postaje glavni lekar u opštoj ambulanti OSU.
Kažeš: "Čekaj malo,
Šta? Svi su znali za ovo."
Doktor tima se stalno tušira sa sportistima,
i vi unapređujete tog čoveka?"
Neverovatno je da Ohajo Stejt radi baš to.
I tako doktor Straus nastavlja ono što radi
više od decenije,
a to je zlostavljanje muškaraca
pod izgovorom da je medicinski stručnjak.
Imao sam kvržicu na grudima
pa sam odlučio da treba da je pregledam.
Pogledao sam u studentski imenik
i video da postoji medicinski centar, pa sam otišao tamo.
I rekli su mi: "Poslaćemo te kod doktora Strausa."
Ulazi taj lekar.
Bio je prilično sitan čovek.
Delovao je prilično pristojno.
Počeo je da mi postavlja pitanja o tome šta se desilo.
I pitao me zašto sam došao.
Onda je počeo da postavlja stvarno čudna pitanja
da li sam gej i takve stvari.
To mi je bilo zaista čudno.
Onda me naterao da se skinem.
Morao sam sve da svučem
što mi je takođe bilo čudno.
Ali, opet, on je bio lekar. Ja sam bio samo klinac.
Mislio sam, moram da slušam šta god mi ovaj kaže da radim.
On je nastavio
i pregledao mi genitalije.
I ne sećam se da je koristio rukavice.
Sećam se njegovog daha.
Sećam se da sam osetio njegov dah na genitalijama
dok me je pregledao.
Onda me je pitao
da li sam nekad poželeo da spavam sa više osoba.
Tad mi je već bilo poprilično neprijatno
jer sam shvatio da nešto nije u redu.
Onda je spustio ruke na moj grudni koš,
masirao me je,
a onda je počeo da se bokovima pribija uz mene.
I osetio sam da ima erekciju.
I bio sam užasnut
jer nisam znao šta da radim.
Pokušao sam da se izvučem kako sam znao i umeo.
Otišao sam.
Sećam se da sam bio besan.
Nazvao sam sledećeg dana
i dobio Teda Grejsa na telefon,
šefa studentskih službi.
Rekao je: "Pa, znaš, ako želiš da dođeš,
možemo pokušati da sednemo i razgovaramo sa Strausom."
Mislim da je zaista važno
što prvi zviždač nije sportista.
Stiv Snajder-Hil ne mora da brine
zbog neravnoteže moći koja dolazi od:
"Mogao bih da izgubim stipendiju,"
ili zbog stida u svlačionici.
Tako da on ima tu moć.
Podignite desnu ruku.
Da li se kunete da će iskaz koji ćete dati u ovom slučaju
biti istina, samo istina,
i ništa osim istine, tako Vam Bog pomogao?
Da.
-Dobro jutro, dr Grejs. -Dobro jutro.
Zovem se Ilan Mazel.
Godine 2019. u okviru tekuće tužbe
koju su podnele žrtve dr Ričarda Strausa,
advokat Ilan Mazel je saslušao dr Teda Grejsa,
bivšeg Strausovog nadređenog u Studentskoj zdravstvenoj službi.
Moja advokatska kancelarija je poznata po suprotstavljanju moćnima.
Grad, država, vlada Sjedinjenih Američkih Država,
mnogo velikih kompanija, mnogo važnih, moćnih ljudi,
i govorimo istinu moćnima. To je ono što radimo.
Dakle, dr. Straus je bio pod vašom komandom u Studentskoj službi, zar ne?
Tako je.
Rekao bih da je dr Grejs,
jedini na OSU koji je ikada preduzeo nešto protiv dr Strausa.
A strašno je to što mislim da je to istina.
On je jedina osoba
koja je za 20 godina ikada preduzela nešto protiv dr Strausa.
I to je konačno počelo 1995. godine.
Prisustvovali ste sastanku sa gospodinom Snajder-Hilom i dr Strausom, zar ne?
Tako je.
Ušao sam i Straus je bio tamo.
Bio je veoma ljubazan.
Ali kada sam spomenuo
kako se sa erekcijom naslanjao na mene
tresnuo je šakom o sto i dreknuo:
"Samo pokušavaš da mi uništiš reputaciju!"
Sećam se da sam ostao paralisan,
jer bio sam dete.
Gledao sam lekare u sobi
razmišljajući: "Ne znam šta sad da kažem".
Ni oni nisu znali. Svi su bili šokirani.
Sumnjaš u sebe jer sediš i misliš:
"Možda je imao novčanik u džepu.
Možda sam se zbunio i pogrešio."
Posle toga sam
samo bio uzrujan i otišao sam.
Ted Grejs me je kasnije pozvao i rekao:
"Šta možemo da uradimo da ispravimo ovo?"
Rekao sam mu: "Ako mi kažete da sam zbunjen i da grešim,
verovaću vam, samo ako mi kažete
da se nikome drugom ovo nije desilo."
I on je rekao:
"Uveravam te da se to nikad ranije nije desilo."
Rekao sam: "Super, onda mi to napiši u pismu."
Na telefonu je nastala tišina.
Osećao sam da mu je to zasmetalo.
Nekoliko dana kasnije, dobio sam pismo od njega.
Ovo je pismo koje ste Vi napisali
Stivenu Snajder-Hilu, 26. januara 1995. je li tako?
Tako je.
Napisali ste, citiram:
"Uveravam Vas da nikad nismo dobili žalbu
u vezi sa dr Strausom,
ali smo dobili nekoliko pohvala". Kraj citata.
Ali to zapravo nije bila istina, je li tako?
Tako je.
Sada, 24 godine kasnije,
saznajem da se neki klinac žalio tri dana pre mene.
Tri dana pre mene.
Jeste li rekli Stivenu Snajderu Hilu za ovaj prigovor.
Nisam.
Uveravam Vas da nikad nismo dobili žalbu...
Ako nemate ništa protiv, neka ovo uđe u zapisnik.
Samo napred.
Nisam znao do nedavno, da sam napravio grešku.
Ali ovo pismo je napisano 23 dana
nakon žalbe ovog studenta, je li tako?
Znam. Ali, bilo je... Ja...
Pretpostavljam da tada još nisam znao za prvu žalbu
kad sam ovo pisao,
jer nema šanse da bih... Ne poznajete me.
Ali ne bih lagao Stivena Hila. Nisam imao razloga za to.
Steven Hil vam je rekao da, ako je bilo žalbi
na... Dozvolite da završim.
na dr Strausa, neće odustati od optužbi, je l’ tako?
Tako Vam je rekao.
A šta znači odustati od optužbi?
Možete li, molim vas, odgovoriti?
Rekao vam je: "Morate mi reći
da nije bilo ranijih prijava,
inače ne odustajem od tužbe."
To piše u ovim beleškama.
Reč je o optužbama za seksualno neprikladno ponašanje
i napastvovanje protiv vašeg doktora, dr Strausa, zar ne?
Tako je.
Hteo sam da to uđe u zapisnik.
Pogrešio sam kad sam mu to rekao.
Slagali su me.
Rekli su mi u šta da verujem i ja sam poverovao.
Verovao sam im na reč.
Nastavio sam da živim
ubeđen da sam se ogrešio o tog čoveka.
Bilo je to daleko gore nego što sam zamišljao.
Daleko gore.
Jedne večeri,
nisam se dobro osećao imao sam problem sa gutanjem.
Mislim da je verovatno bilo zbog previše votke.
Cimer me odvezao do studentske ambulante.
Ušao sam kao običan student.
Što je bilo bezveze jer sam navikao da budem sportista
i da... znate,
ali tada sam bio samo običan student.
Stajao sam u redu
i gledao svoja posla.
I onda sam pogledao, i eto ga.
Bio je to dr Straus.
Tada nije radio sve one stvari koje je inače radio.
Bilo je to vrlo brz pregled.
I rekao je: "To ti je epiglotis."
Rekao je: "Ovako se pomera."
I bio je u spazmu.
I, doca kaže: "Kako bismo se rešili spazma
daćemo ti sedativ."
Daćemo ti sedativ da te opustimo,
i to će zaustaviti spazam."
Bio sam zahvalan.
Pomislio sam: "Hvala što si doktor".
Dao mi je injekciju u bolnici da me opusti.
I rekao je: "Hajde da te odvezem kući."
Ne sećam se da sam ušao u auto,
ali se sećam da mi je pomogao da uđem u sobu.
Legao sam. Nisam mogao da se pomerim.
Kao da sam bio paralisan.
Mazio mi je bok ili leđa.
I pomislio sam: "Ovo je čudno."
Ali opet, bio sam toliko omamljen...
pokušavam da shvatim,
ali sam toliko drogiran ili šta god.
Nisam baš bio...
Dakle...
Da, tada me je silovao.
Probudio sam se ujutru i...
Pokušavao sam da obradim sve to.
Znaš, kao, šta se...
Pokušavao da se setim te noći.
Kako smo dospeli dovde?
Kako smo došli do ovoga?
I...
Bio sam u šoku.
Bio sam...
I kome da kažeš?
Mislim, kome da kažem?
Do trenutka kada sam intervjuisala Ala Novakovskog,
istraga je identifikovala 47 žrtve silovanja.
Sada znamo da je on bio broj 48.
Kad sam saznao da su znali,
kad sam saznao da je Univerzitet države Ohajo znao
da je pipkao i dodirivao sportiste,
bio sam van sebe...
I danas se pitam,
"Jebote, zar ti ljudi nisu imali decu?
Zar ti ljudi nisu imali srca ili duše?"
Mislim...
Postoji mesto za takve ljude i nije u raju.
Oni koji su znali, mogu li... Oni su znali.
Koliko ih još ima
koji nikad neće izaći pred javnost?
Ja sam napustio školu,
a dr Straus je nastavio
iz godine u godinu.
Pokazujem vam dokaz broj 19.
Još jedan jako uznemirujući incident, zar ne?
Da.
Ovo je sada treća direktna žalba protiv dr Strausa?
Tako je.
Žalba studenta A podneta je 3. januara 1995. zar ne?
Tako je.
Žalba studenta B je podneta 6. januara 1995. je li tako?
Tako je.
A ovaj dopis ste napisali 10. januara 1996. je li tako?
Tako je.
-To je više od godinu dana. -Tako je.
Student je prijavio
da je dr Straus komentarisao njegove velike mišiće.
-Tražio je da skine košulju. -Da.
Onda je dr Straus rekao studentu C
da se svuče od struka nadole.
I uradio je spori pregled koji je student C opisao kao dodirivanje,
kao nešto što ranije nije doživeo.
Tako je.
I onda je student ejakulirao, je li tako?
Da.
Jeste li nekad čuli da pacijent
ejakulira tokom pregleda?
Ne.
To ste čuli jedino
u vezi sa dr Strausom, je li tako?
Da.
Tokom istrage te žalbe,
stavili ste doktora Strausa na administrativno odsustvo, zar ne?
Tako je.
...na administrativno odsustvo dok traje istraga u kampusu.
Jedna od neverovatnih stvari u ovom slučaju je,
znate, doktor Grejs nije prijavio
doktora Strausa Lekarskoj komori.
Na kraju je dr Straus prijavio doktora Grejsa Lekarskoj komisiji.
Žalba za etičko neprofesionalno ponašanje protiv Teda V. Grejsa
On se žalio da se doktor Grejs
suočio s njim zbog navodnog seksualnog zlostavljanja,
a dr Straus je bio oštećena strana.
Njega su maltretirali.
Više od tri meseca nakon žalbe studenta C
doktor Straus podnosi žalbu Lekarskoj komori protiv vas.
-Da. -I dakle, u tom trenutku,
Vi još uvek niste razgovarali sa Lekarskom komorom, je l' tako?
Tako je.
Niste imali nikakav kontakt sa komorom, je li tako?
Tako je.
Niste podneli nijednu žalbu protiv dr Strausa
-Lekarskoj komori, je li tako? -Tako je.
A onda, u julu 1996.
sastali ste se sa Lekarskom komorom, je l' tako?
Da.
Zbog žalbe doktora Strausa, je l' tako?
Tako je.
Kada je doktora Grejsa konačno ispitala Lekarska komora,
lekarska komora je sama
pokrenula istragu protiv doktora Strausa.
Dakle, do jula 1996.
niko sa univerziteta nije podneo nikakvu zvaničnu prijavu
protiv dr Strausa, je l' tako?
Nije napismeno.
Pa, prema podacima Lekarske komore, nije bilo nikakvih.
Nakon toga je univerzitet u Ohaju
organizovao tajno disciplinsko saslušanje za dr Strausa.
Nisu otkrili zaključke
studentima niti bilo kome drugom,
i onda su ga vrlo tiho uklonili sa mesta timskog lekara
i iz Studentske zdravstvene službe.
Citat, 5. avgusta 1996.
Viliams je obavestio Strausa da je uzeo u obzir sve informacije
i da je odlučio da se Straussovo imenovanje
neće produžiti, stupa na snagu odmah, je li tako?
Tako je.
Sve ostalo je obnovljeno.
I dalje je bio profesor interne medicine, je l’ tako?
I dalje profesor preventivne medicine, je l’ tako?
Da.
I dalje profesor u Školi za javno zdravlje.
Tako je.
Univerzitet nije otpustio dr Strausa, je li tako?
Koliko ja znam, nije.
Ričard Straus se dobrovoljno povukao 1998.
I čak i nakon što se povukao,
OSU mu je dao status emeritusa.
Imati status emeritusa je čast.
A univerzitet je tu čast dao dr Strausu.
-Da. -Jesu li morali to da urade?
Pretpostavljam da nisu.
To nije baš slika osramoćene osobe
koja napušta Kolumbus prognana
u senci svoje sramote.
Ovo je ugledni član Ohajo Stejt univerziteta
koji odlučuje da se preseli na sunčani zapad.
To je osoba koja započinje praksu u Kaliforniji.
I dalje može da okači na zid, i dalje može da kaže ljudima
da je emeritus profesor na Ohajo Stejt univerzitetu.
Ovo nije neko ko snosi posledice
za teška krivična dela.
Seksualno je zlostavljao igrače američkog fudbala,
rvače,
tenisere,
hokejaše,
mačevaoce.
Seksualno je zlostavljao studente koji nisu bili sportisti
koje je pregledao u Studentskoj zdravstvenoj službi.
Radio je to iznova i iznova.
To je radio pred nosom Ohajo Stejt univerziteta.
I cela stvar
je mogla da padne u zaborav.
Ali 20 godina kasnije, sve se promenilo.
Danas je prvi dan
u trajnoj potrazi za odgovornošću i pravdom
zbog užasnog, predatorskog ponašanja Larija Nasara.
Pratio sam slučaj Larija Nasara iz Mičigen Stejta
veoma pažljivo jer je
moja ćerka bila gimnastičarka.
Šta želite da mu kažete?
Časni sude, hvala na prilici
da danas iznesem ovu izjavu ovde.
Pozvao sam Majka Disabata i raspravljali smo o situaciji.
On mi čita svedočenje.
Najteža stvar koju sam ikada morala da prihvatim
jeste to da sam žrtva Larija Nasara.
Nisam imala pojma šta je radio
niti da se radi o seksualnom napadu ili nekom obliku zlostavljanja.
Učili su me da verujem lekarima jer su tu da ti pomognu.
I rekao sam: "Hej, to smo mi".
Ugasio bi svetlo.
Bili smo sami, bez ikakvog nadzora.
Ista stvar se dešavala svaki put.
Čak i kad sam imala povrede članka ili kolena.
Bila me je sramota osećala sam gađenje prema sebi umesto prema Lariju.
Časni sude, naglasite da je potrebno istražiti kako je do svega ovoga došlo,
kako bismo pozvali na odgovornost one koji omogućili Lariju Nasaru da to čini.
Važno je da zlostavljač odgovara
za svoja dela.
Hvala Vam.
Gledati ih kako govore ostavilo je snažan utisak.
Pokrenulo je nešto u meni.
I proveo sam dva meseca
razgovarajući sa članovima tima
da bih potvrdio ono što sam već znao,
da je Ričard Straus još jedan Lari Nasar.
Jednog dana, iz čista mira, Majk Disabato
me je pitao za dr Strausa.
Podelio sam svoju priču sa njim.
Nikad nisam s Majkom pričao o tome.
A Majk me je pitao za dr Strausa.
Sedite i razmišljate,
ne sećate se nijedne od tih priča.
I sat i po kasnije shvatiš:
"O, čoveče.
"To se desilo."
I desilo se.
Rekao je: "Ja ću da im kažem".
Ostao sam zatečen: "Kome ćeš da kažeš?"
Rekao je: "Idem do Ohajo Stejt univerziteta
i tražiću da se sprovede istraga."
Na trenutak sam ostao bez teksta.
Onda sam ga preklinjao da to ne radi.
Zašto?
Sram.
Optužbe za seksualno nedolično ponašanje koje traju 40 godina
na Univerzitetu Ohajo Stejt.
Majk mi je rekao da će ipak to da uradi.
Pojedinosti izlaze na videlo u istrazi
bivšeg lekara rvačkog tima sa Ohajo Stejta
za kog se sumnja da je bio umešan u nedolično seksualno ponašanje.
Iako nisam želeo da imam ikakve veze s tim, rekao sam Majku:
"Neću dozvoliti da prolaziš kroz to sam.
Biću uz tebe."
Još jedan bivši student Ohajo Stejta je istupio
i izjavio da je i on bio žrtva zlostavljanja od strane Strausa.
Odlučio sam
da odgovornost mora da postoji.
Govorim u ime mnogih svojih saigrača koji nisu ovde.
Rekao sam: "Hoću da pomognem."
Den Riči je jedan od ljudi koji su čuvali tajnu
25 godina.
Ova prijava tiče se slučaja jednog studenta
iz Centru za studentsko zdravlje.
Kako se javljalo sve više ljudi,
Univerzitet Ohajo Stejt odlučuje da sprovede sopstvenu istragu.
SEDNICA UPRAVNOG ODBORA OSU
Baš kao i na Univerzitetima Pen Stejt i Mičigen,
radili su ono što bi svi očekivali
od jednog univerziteta.
Finansirali su detaljnu, nezavisnu istragu.
Sada će ceo izveštaj biti objavljen kada se istraga završi.
Nema informacija o tome kada će se to dogoditi.
Ono što je ubrzo postalo jasno
jeste da ovo nije bio skandal u američkoj gimnastici
niti je imao takvu dinamiku.
Za početak, ne bi bilo ni Larija Nasara kojeg bi gonili.
Ričard Straus je uspeo da izbegne presudu.
Advokat koji vodi istragu danas je dostavio ove informacije.
Ričard Straus je preminuo 2005. godine.
Sada znamo da je bivši doktor sa OSU, Ričard Straus, izvršio samoubistvo.
Ovo zvuči veoma morrbidno,
ali sam pogledao njegov izveštaj obdukcije nakon samoubistva,
i želeo sam da znam sve detalje.
Želeo sam da znam šta je imao na sebi.
Želeo sam da znam kako je to uradio.
Želeo sam da znam šta su naveli kao razlog.
Želeo sam neku naznaku da je to uradio
jer je bio nesrećan zbog onoga što je nama učinio.
A pisalo je, da je to uradio jer je trpeo bolove,
a pilule mu nisu pomagale.
Nije žalio zbog onoga što je učinio.
Ubio se jer ga je mučio bol.
To sam otkrio. Baš bez veze.
Ukoliko je dotični doktor mrtav,
neki se pitaju koja je svrha ove istrage.
Univerzitet tvrdi da istraga ima dva cilja,
jedan je da pronađe i proveri
sve navode protiv dr Strausa,
a druga da se utvrdi
da li je neko od zaposlenih na univerzitetu znao za ove navode.
To, naravno, može dovesti do krivične odgovornosti.
Ako univerzitet namerno ignoriše seksualno zlostavljanje,
onda je pravno odgovoran.
Namerno ignorisanje, pomodni izrazi.
Suština je, jesu li marili?
Jesu li učinili nešto da to spreče?
Jesu li preduzeli razumne korake?
OSU ne samo da nije reagovao,
nego je poznatog predatora stavio na poziciju autoriteta.
Odlučili smo da reagujemo,
i ja sam bila glavni tužitelj
u tužbi podnetoj protiv univerziteta.
Zbog godina navodnog zlostavljanja,
bivši rvači sa Ohajo Stejt univerziteta večeras tuže univerzitet,
tvrdći da je škola ignorisala njihove žalbe
u vezi sa timskim doktorom.
Biti u ovom okruženju je zastrašujuće.
Mislim, ja tužim univerzitet
za koji sam se godinama takmičio u rvanju.
To je suludo.
Ali bilo je neophodno.
Univerzitet je trebalo da nas bolje zaštiti.
Znali su šta se dešava.
Pa sam kontaktirao naše advokate. Rekao sam: "Šta treba da uradim?"
Desetine muškaraca se javilo
i tužilo Univerzitet Ohajo Stejt
zbog optužbi za seksualno zlostavljanje od strane bivšeg školskog doktora.
I to je istaklo drugu veliku razliku između ovog slučaja
i preživelih gimnastičarki iz Nasarovog slučaja.
DA ZLOSTAVLJAŠ RVAČE IZ DIVIZIJE 1? MA DAJ.
Ljudi nisu mogli da shvate.
Kako ovi mišićavi momci
uopšte mogu biti žrtve
seksualnog zlostavljanja?
TO NEMA NIKAKVOG SMISLA
DAJ MOLIM TE, OBIČNA LAŽ
GOMILA LAŽI
To su bili rvači.
I ne samo rvači. Mark Kolman.
Pa, Mark Kolman je bio najopasniji lik.
Bio je odličan rvač sa Ohajo Stejta,
osvojio je nacionalnu titulu.
I nakon ove sjajne rvačke karijere,
prešao je u mešovite borilačke veštine.
Bio je veoma poznat borac.
obaranje i prebijanje je bio njegov zaštitni znak kao UFC borca.
Šta je to značilo?
Oborio bi protivnika na zemlju i prebio ga bez milosti.
Kolman je bila prava zver.
Kako je ovaj čovek mogao biti žrtva nekoga kao što je Straus?
Bio sam jako nervozan zbog svega ovoga.
Želeo sam da Ohajo Stejt preuzme odgovornost
da se osigura da se ovo više nikada ne ponovi.
URADIO BI BILO ŠTA DA BUDEŠ POZNAT
Ali svi nam govore da odemo u tri lepe,
pa kome bismo mogli da se obratimo da nam pomogne?
Predstavljam vam Rasa Heliksona.
Ras.
Moj odnos s njim mi je izuzetno dragocen.
Kao trener rvanja,
imam tri ćerke i više od pet stotina sinova.
Ras je bio kao član porodice.
Bio mi je drugi otac.
Poslao sam Rasu podugačku poruku.
Hej, potreban si nam.
I u roku od sat vremena dobio sam odgovor.
PRIPREMI SVE. DOLAZIM.
Nas 20 se okupilo
u jednoj srednjoj školi u kojoj radi
jedan od nas.
Seli smo s njim u sobu i redom smo govorili,
svako pojedinačno,
i ispričali tačno šta nam se dogodilo.
Svi su rekli šta imaju.
Bilo je dirljivo.
Došao je red na mene i pitao sam ga.
Rekao sam: "Sećaš se kad sam došao u tvoju kancelariju
i rekao da odustajem?"
Rekao je: "Da, sećam se."
Rekao sam: "Nisam ti nikad rekao zašto.
To je bio razlog."
Mogli ste da vidite kako se otvara
i kako se rađa saosećanje i razumevanje.
Na kraju tog sastanka
rekao je da će napisati pismo kome god je potrebno
kako bi nas podržao.
To nam je bilo potrebno.
Bila nam je potrebna podrška.
Izašli smo kao da smo porodica.
Naravno, pozvali smo i Džimija, pomoćnog trenera.
Za njega su se stvari u međuvremenu malo promenile.
Dame i gospodo,
poželite dobrodošlicu Džimu Džordanu.
Hvala vam. Vrlo ste ljubazni.
Džim Džordan je danas istaknuta ličnost u Republikanskoj partiji.
Predstavnik je u Kongresu SAD-a,
često ga viđamo u medijima.
Dobro došli, kongresmene Džordane, drago nam je što ste ovde.
Ne slažem se s njegovom politikom,
ali ponosan sam što mi je bio trener na fakultetu.
Imao je principe
i bio je častan.
Disciplina znači da radiš ono što ne želiš
onda kada ne želiš.
To je kada radiš stvari na ispravan način
kada bi ih radije uradio na lakši način.
Vaši eksperti su znali istinu.
Vaš portparol je znao istinu.
Ali najviše me boli što mislim da ste i Vi znali istinu.
Bio je kao pitbul.
Zato sam se pitao, zašto do đavola,
ne bi stao uz nas?
Sećate li se dr Strausa?
Da, znao sam doktora.
Ali nije stao uz nas.
Ali nema istine u tvrdnjama da sam znao za zlostavljanje.
Razgovarao sam sa drugim trenerima.
Ni oni nisu znali.
Nije tačno to što pričate.
Da smo znali, a nismo prijavili, to nije istina.
Nema šanse da nije znao.
Da li je znao nešto? Svi su znali nešto?
Mislim li da je znao?
Mislim da su svi znali.
Je li me to ljutilo? Jeste.
Kako biste opisali optužbe
protiv Strausa?
Sve što mogu da kažem jeste da nisam znao za bilo kakvo zlostavljanje.
Kratko i jasno.
Reći da ništa nije znao, da se ništa nije desilo je laž.
To je obična, bezočna laž.
Sada nam se pridružuje kongresmen Džordan.
Prvi put se javno oglašava o ovome.
Kakva je vaša prva reakcija na sve ovo?
Ti momci koji pričaju te stvari, znam da znaju istinu.
Znam da znaju. Nikad nisam video, čuo
niti mi je iko rekao za zlostavljanje...
Znam pouzdano
koliko je razgovora Džimi vodio o dr Strausu.
Razgovori u svlačionici nisu isto
kao kad neko dođe kod tebe
i kaže da je zlostavljan.
Znači, da li ste to čuli u svlačionici?
Ne. Nismo to čuli.
Je li nešto nalik zlostavljanju,
nešto što bi se danas smatralo zlostavljanjem?
Nije bilo.
Nisam bio uz Džima u svlačionici,
tako da ne znam šta je znao.
Ali znam šta je meni rekao.
I zato znam da je znao.
Kad mi je rekao: "To je Straus,
"znaš to", to mi govori
da nije mogao to da kaže, a da ne zna
ko je i šta je bio Straus.
Zato znam.
Džimi je možda mislio da će to utihnuti. Ali nije.
Džim Džordan negira bilo kakvu krivicu u vezi sa slučajem rvača sa OSU.
Ali kontroverza i skandal ne jenjavaju.
Ljudi su počeli da obraćaju pažnju
i stvar je postala ozbiljna.
Kongresmen Džim Džordan optužen je
za prikrivanje seksualnog zlostavljanja.
Džordan je ponovo negirao sve optužbe na svoj račun.
U to vreme bio je pomoćni trener rvačkog tima na univerzitetu.
I s njim su, kažu, o tome i razgovarali.
A on nije uradio ništa.
Kako je priča dobijala na snazi,
sve više ljudi je izlazilo u javnost,
govoreći: "Da, ovo se desilo,
tačno, to je i moje iskustvo."
Večeas više bivših Bakaj rvača
izlazi s novim optužbama.
Mislimo da je to vrh ledenog brega.
Tada je Džordan počeo da zove redom.
Zvao je bukvalno sve rvače.
Zvao je čak i Adama Disabata,
brata Majka Disabata.
Osam ujutru,
telefon mi zvoni bez prestanka.
Odgovaram na poziv.
Kaže: "Adame, ovde Džim Džordan."
Ja samo...
Pričao je sa mnom pola sata, da li ću javno stati u njegovu odbranu
i reći javno da to nije tačno.
Bukvalno je plakao preko telefona.
Boli ga kurac i za mene i svakog od nas,
želi da ga branim od mog jebenog brata.
Stvarno suludo.
Pretpostavio sam da Džimi verovatno priča i sa Rasom.
I naravno, Ras je nestao, povukao se.
Nije napisao nijedno pismo.
Nije pružio nikakvu podršku.
Potpuno nam je okrenuo leđa.
Stavio sam ga kao na pijedestal, kao da mi je rođeni otac.
I... jebiga.
Ras je rekao da će stati uz nas,
ali je izabrao drugi put.
Dugo sam pokušavala da dobijem
jedan na jedan intervju sa Džordanom.
Iz njegove kancelarije nisu želeli da to ugovore.
Saznala sam da će biti u Hondinoj fabrici.
I pojavila sam se tamo.
Sportisti kao Dan Riči kažu da je dr Straus imao ormaric
nedaleko od Vašeg.
Kako to da niste znali da se tuširao
svakog dana
i zadovoljavao se pred studentima,
kad su svi znali za to?
Pretpostavljam da mu je smetalo
što ga ispituju u vezi sa tim.
Ovo je smešno. Suočavao sam se sa FBI-jem,
i sa poreskom inspekcijom.
Da sam znao da nešto nije u redu,
da se nešto ružno dešava,
Zaštitio bih ih.
Niste videli?
Ne, nisam.
I zato su svi treneri rekli...
"Niko mi nije rekao.
Nisam imao pojma.
To se nikad nije desilo."
A onda je usledio šok
u maju.
Dobar dan.
Danas želim da iznesem neke komentare i stavove
o izveštaju koji je u petak objavila Državna univerzitetska škola
u Ohaju, o situaciji sa pokojnim dr Ričardom Strausom.
Jednogodišnja nezavisna istraga
koju je OSU finasirao konačno je objavljena.
Bila je to dobra odluka,
ali rezultati su bili šokantni i duboko zabrinjavajući.
Izveštaj o Strausu opisuje seksualna zlostavljanja
najmanje 177 bivših učenika
u periodu od 1978. do 1998.
Sigurno ima i drugih žrtava
koje još nisu istupile.
Kad ti se sve predoči crno na belo
i vidiš brojke,
srce ti se slomi.
Nisam imao pojma koliko je daleko stigao talas.
Baš nisam imao pojma.
I kad sam pročitao, zaprepastio sam se.
Jebote!
Znao sam naša iskustva. Moje iskustvo.
Znao sam Majkovo iskustvo.
Znao sam iskustva još nekolicine njih.
Nisam znao udokle sežu ta iskustva
i koje su razmere.
Pročitao sam izveštaj od korice do korice.
I što sam više čitao, sve me više obuzimao bess.
ŠTA JE UNIVERZITET ZNAO
Svi bismo morali da budemo zgroženi.
Prijave i žalbe zbog seksualnog zlostavljanja
nisu prosleđivane višim instancama
ni od strane sportskog odeljenja
ni od Studentskog zdravstvenog centra univerziteta Ohajo Stejt sve do 1996.
više od 15 godina nakon što su prve prijave zapravo primljene.
Najšokantnije je bilo
koliko je ljudi, koji su mogli da to zaustave,
znalo šta se dešava i nije preduzelo ništa.
Nezavisna istraga je pokazala da je Univerzitet Ohajo Stejt
imao saznanja da je jedan lekar seksualno zlostavljao studente
još krajem sedamdesetih godina.
Izveštaj je pokazao da je Strausovo ponašanje bilo javna tajna
za više od 50 zaposlenih u sportskom odeljenju univerziteta Ohajo Stejt.
Znali su šta se dešava i odlučili da to zataškaju.
Zataškali su sve.
Neverovatno je koliko je ljudi
moralo da zažmuri
da bi mu to prolazilo tolike godine.
...Istraga na Ohajo Stejtu,
da li bi te optužbe mogle da utiču na Vašu kampanju?
Svi su prozreli tu priču.
Razgovarao sam s brojnim kolegama,
i svi oni to vide.
Da li ste imalo zabrinuti?
Kongresmen je ponovio
da nikada nije znao za zlostavljanja...
Džim Džordan je kukavica.
On je kukavica.
Nije vođa, on je obična kukavica.
Napustio nas je.
Naš glavni trener nas je napustio.
To je ogavno.
Video sam Rasa na nekom dešavanju. Ušao je.
On ima taj autoritet.
I kaže mi: "Hej, Frede, kako si?"
Rukovali smo se. Rekoh mu: "Zdravo, Rase.
Rase, kad planiraš da kažeš istinu?"
I samo je stao. Rekao je: "Frede, neću da se mešam u to."
Želim ti prijatan dan."
I samo je otišao.
Od tada nismo razgovarali.
Kad je ovo tek počelo,
imao sam priliku da razgovaram s medijima,
ali sam odlučio da ne želim.
Ali sam se predomislio jer Ras nije želeo.
Džim Džordan nije želeo.
Ljudi za koje smo očekivali da će da stanu uz nas,
ni oni nisu želeli.
I odlučio sam da progovorim.
I uradio sam to na sastanku upravnog odbora.
Nisam želeo da idem u novine. Nisam želeo ništa da pričam.
Osećao sam da je ovo pravo mesto jer mi je stalo do Ohajo Stejta.
Ja sam neko...
U meni teče crvena i siva krv.
Najlepši deo mog života bio je kada sam se rvao za Bakaje.
Viđao sam stvari o kojima se priča na društvenim mrežama.
Skoro pa imam osećaj kao da nisam žrtva, već problem.
Nisam ja problem. Nismo mi bili problem.
Problem je bio jedan zao čovek.
Samo želimo da vi uradite pravu stvar
kako bismo mogli da nastavimo dalje.
Zahvalan sam vam što ste nam dali priliku da ovde stanemo i govorimo.
Majk Šik je rekao:
"Ja idem gore da govorim pred upravnim odborom."
"Dobro, u redu. Uz tebe sam. I ja ću."
I popeo sam se tamo i ispričao svoju priču.
Od jeseni 1988. do jeseni 1992.
bio sam žrtva seksualnog predatora,
koji se predstavljao kao lekar tima zaposlen na ovom univerzitetu.
A prema vašem sopstvenom izveštaju, ovaj univerzitet je znao.
Znali su pre nego što sam se ja upisao, znali su i posle toga.
Ovaj univerzitet nas je već izneverio,
a na kraju, odluka je na vama
kako ćete dalje postupiti.
Zato vam postavljam pitanje.
Da li ćete nas ponovo izneveriti ili ćete učiniti ono što je ispravno?
Hvala.
Budite sigurni da vas ovaj odbor ne ignoriše.
Posvećeni smo da učinimo ono što je ispravno.
Javno, Ohajo Stejt univerzitet izražava kajanje.
Mi sa Ohajo Stejt univerziteta duboko žalimo
zbog zloupotreba koje je Straus počinio pre mnogo decenija.
To je bilo neprimereno i neprihvatljivo,
a neuspeh univerziteta da tada reaguje je neoprostiv.
Priznajemo propuste univerziteta
u vreme kada je Straus bio na Ohajo Stejtu.
Ali ovde se radilo o manipulaciji, lažima i obmani.
Iza zatvorenih vrata,
počinju da nam se suprotstavljaju svim silama.
OHAJO STEJT TRAŽI ODBACIVANJE TUŽBI
Ohajo Stejt, iako tvrdi da radi pravu stvar,
zapravo je pokušao da odbaci ceo slučaj
zbog zastarelosti.
Prema zakonima Ohaja, imate dve godine da podnesete tužbu.
To se desilo pre više od dve godine,
tako da nemate sreće.
Odbijanje tužbe zbog zastarelosti
je poslednje utočište bezobraznika
u slučajevima seksualnog zlostavljanja.
Videli smo to i kod katoličke crkve.
Videli smo to i kod izviđača.
Te pokušaje izbegavanja odgovornosti viđamo u organizacijama,
koje pokušavaju da izbegnu odgovornost.
A to je upravo odbrana Ohajo Stejta.
U suštini, bili smo toliko uspešni
u prikrivanju zlostavljanja od strane dr Strausa,
da je sada prekasno da nas tužite.
Šok i bes stotina tužitelja koji su se usprotivili
zahtevu univerziteta
da se njihova tužba odbaci zbog zastarelosti.
Mislim da su se, kada je njihova vlastita istraga pokazala
koliko je ljudi bilo umešano
i koliko je problem zapravo veliki,
uspaničili.
Izveštaj je bio poražavajući.
A kako sada znamo, 177 preživelih je samo
mali deo stvarnog broja žrtava.
Radi se o hiljadama.
To je neverovatno.
To je bilo sistematsko zataškavanje
na najvišim nivoima univerziteta.
Mislim, ako postoji nešto u čemu je OSU dobar,
osim fudbala,
to je prevara.
Njihova strategija je bila da kažu
čekali ste predugo,
ali nisu računali na to
da će savezni sudija pogledati slučaj i reći:
"Preživeli su u pravu."
"Ohajo Stejt je aktivno pokušavao da prikrije.
Štitili su tog predatora.
I odbacili su odbranu OSU-a zasnovanu na zastarelosti."
I odjednom, mislim da su neki moćni ljudi postali nervozni.
Novo u 11 sati: Univerzitet Ohajo Stejt je danas
obavestio federalni sud o nameri da pokrene
program koji je nazvao
"Strausov program individualnih nagodbi",
koji će rešiti oko polovine tužbi
podnetih protiv univerziteta.
Ohajo Stejt je izdvojio novac za žrtve.
Iznos koji se značajno razlikovao
od onog što su ponudili drugi univerziteti
koji su se suočili sa svojim skandalima seksualnog zlostavljanja.
Pen Stejt i Mičigen Stejt su preuzeli odgovornost
na način na koji Ohajo Stejt to nije uradio.
Jasno je da Ohajo Stejt ne tretira žrtve seksualnog zlostavljanja
na način na koji su to učinili drugi univerziteti.
To što smo bili muški sportisti,
je razlog što smo ovde.
Zato nas ne priznaju na isti način.
Momci su sedeli, svesni toga
šta radimo žrtvama muškog seksualnog zlostavljanja
ako prihvatimo manji iznos?
Mogli smo da se nagodimo.
Mogao sam da potpišem sporazum
i nastavim svojim putem, kao da ništa nije bilo.
Ali osim što je iznos nizak i šta je taj iznos predstavljao,
video sam da neće preuzeti nikakvu odgovornost
za ono što se desilo.
"Poričemo svaku krivicu."
To je bilo napisano u tom sporazumu.
Stvarno?
Ovo oni zovu programom za nagodbu.
To su hteli da nas nateraju da prihvatimo.
Zvuci kao sjajna ponuda, OSU.
Ali to nije ono što kažu ljudima.
Kažu ljudima: "On je odlučio da se ne nagodi."
Ali, znate, uprkos svemu ovome,
još uvek želim da pružim priliku
da se sve ispravi.
Jer na kraju krajeva, svi smo Bakaji.
Imamo utisak kao da smo ovde da uništimo vaš univerzitet.
Nismo zbog toga ovde.
Volim ovaj univerzitet.
Možemo zajedno postići velike stvari, ako se svi ponovo ujedinimo,
i ako vi možete da ispravite ovu situaciju.
Zato vam hvala na vremenu, O-H.
Rekao sam: "O-H".
Neko je trebalo da kaže: "A-J-O".
Ali nisu.
I kažem vam,
ako nekome to kažete, a ne odgovori sa "A-J-O"
taj nije Bakaj.
Vi ste nešto drugo.
Univerzitet Ohajo Stejt i dalje ne razume
i odbija da prizna
pravu razmeru štete koju su naneli
hiljadama muškaraca.
Hiljadama muškaraca.
Velika stopa razvoda,
ozbiljni problemi sa zavisnostima,
bilo da je u pitanju alkohol ili droga.
Bilo je i nekoliko pokušaja samoubistva.
I ne znam nijednog momka koji redovno ide kod lekara.
Nijednog.
Stvarno je loše.
Znaš,
često pomisliš na ono "šta bi bilo da je bilo",
jer si i ti deo toga.
Ali ne dozvoljavam sebi da često mislim o tome,
jer to nije ni malo prijatno.
Da.
Jednom me je neko pitao:
"Jesi li ti preživeo to ili si žrtva?"
Želeli su da razluče ta dva pojma.
Morao sam da razmislim, i rekao sam: "Znaš šta?
"Preživeo sam seksualno uznemiravanje, ali sam žrtva OSU-a."
Advokati tužilaca veruju
da OSU zapravo pokušava da odloži
ili čak spreči da slučaj stigne do suđenja...
Ako žele da i dalje troše novac na borbu protiv nas na sudu,
nastavićemo da se borimo.
Ako moramo da se borimo još pet godina, boriću se još pet.
Ako treba deset, nastaviću deset.
Odgovornost je neophodna.
Ljudi pitaju: "Da li želiš novac od svega ovoga?"
Da, znaš šta? Želim. I objasniću ti zašto.
Kad nekog kazniš,
pa mu odrediš kaznu od pet dolara i kažeš:
"Nemoj više to da radiš",
on će da se vrati i kaže: "Pet dolara? Nema problema.
Evo ti pet dolara."
I uradiće to opet.
Udariš ih tamo gde boli,
po džepu, oni moraju da plate
zato što nisu zaštitili sportiste
koje je trebalo da zaštite
kad su ih doveli ovde da se takmiče za njih.
Da. Hoću da plate.
SREDNJA ŠKOLA LEMON BEJ INGLVUD, FLORIDA
Ovo mi je sedma godina da sam trener,
i čvrsto verujem da ovaj sport uči kao nijedan drugi.
Gradiš te odnose sa tim momcima
verovatno podjednako snažne kao odnos roditelja i deteta.
I dođu do tačke gde ti veruju
i to je nešto zaista posebno.
Ne mogu ni da zamislim
da nisam tu za svoje momke.
U mojoj sobi za rvanje imamo zid
na kojem piše reč integritet.
To je ono što propovedam svojim momcima.
To je ono što te zaista definiše.
Univerzitet Ohajo Stejt je dom
jednog od najvećih sportskih odeljenja u zemlji.
Od 2018. godine, kada su žrtve dr Strausa podnele tužbu,
Odeljenje za sport Univerziteta Ohajo Stejt prijavilo je ukupan prihod
veći od 1,2 milijarde dolara.
Poslanik Džim Džordan nije odgovorio na zahtev autora filma
za intervju.
Ras Helikson nije odgovorio na zahtev autora filma
za intervju.
Ohajo Stejt je odbio zahtev autora filma
za intervju sa članom Odbora poverenika.
U martu 2023. godine, Ohajo Stejt je podneo molbu Vrhovnom sudu
da razmotri njihov slučaj,
navodeći zastarelost kao svoju odbranu.
U junu 2023. godine, Vrhovni sud je odbio da razmatra slučaj.
Slučaj je vraćen Okružnom sudu
na dalje postupanje.
Prevela: Marija Pejović za TransPerfect Media