Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Uzaugot Ohaio štatā, ikviens vēlas kļūt par ''Buckeye''.
Ohaio Universitātes identitāte
ir uzvara,
un tas ir tas, kas mēs esam.
Ohaio Universitātes sporta departamenta ietekme
ir neizmērojama.
Tā sniedz milzīgu lepnumu.
- O-h! - A-i-o!
Tā bija un joprojām ir
viena no vislabāk aprīkotajām un finansētajām,
un greznākajām atlētu nodaļām
visā valstī.
Tā ir koledžas sporta zelta standarts.
Ja esi ''Buckeye'' atlēts Ohaio Universitātē, tad esi supervaronis.
Biju tik lepns būt daļa no ''Buckeye''.
Tas nozīmēja ļoti daudz.
Mēs bijām Ohaio Universitātes atlēti.
Tas bija pats galvenais.
Tas bija mūsu asinīs.
''Buckeyes'' ir reliǵija.
Mēs uzticējāmies Ohaio Universitātei.
Uzticējāmies krāsām - sarkanajai un pelēkajai.
Līdz uzzinājām patiesību.
OHAIO ŠTATA UNIVERSITĀTE KOLUMBUSA, OHAIO
IEVĒROT KLUSUMU!
Apsūdzības par seksuālu vardarbību
Ohaio Universitātē, kas aizsākušās pirms 40 gadiem.
Ohaio štats izmeklē bijušo
''Buckeye'' cīņas sporta treneri
Ričardu Štrausu.
Šovakar, tikai mūsu kanālā, viens no upuriem, kurš apgalvo,
ka ierosināja izmeklēšanu,
runās atklāti par šīm apsūdzībām.
Kad sāku veidot reportāžu par šo stāstu 2018. gadā,
centrā bija viens cilvēks -
Ohaio Universitātes cīkstonis,
kurš apgalvoja, ka komandas ārsts viņu ir izmantojis.
Sākotnējā reakcija bija:
''Vai tas ir iespējams? Vai tā varētu būt?''
Taču viņa teiktais bija tik satraucošs.
Universitātes ārsts
bija seksuāli izmantojis ne tikai viņu, bet arī citus sportistus,
un tas turpinājies dekādēm ilgi.
Un tā arī bija - arī citi sāka par to runāt.
Cits bijušais students atklājis...
Vēl divi bijušie ''Buckeye'' cīkstoņi atklājuši, ka...
Arvien vairāk upuru nāk klajā ar apsūdzībām pret...
Un tas mani pamudināja rīkoties.
Jaunas detaļas
par iespējamo seksuālo vardarbību,
kurā iesaistīts universitātes cīņas sporta komandas ārsts.
Kas bija šis apsūdzētais ārsts?
Man bija grūti atrast jebkādu informāciju par viņu.
Ir ļoti grūti atrast
Dr. Ričarda Štrausa fotogrāfiju.
Pat pašai universitātei nav daudz fotogrāfiju
ar šo cilvēku.
Viņš ir kā mīkla.
Tas ir savādi.
Gandrīz vai šķita, kas tas viss ir mākslīgi veidots,
un tas padarīja to visu vēl satraucošāku.
OHAIO UNIVERSITĀTE
Mēs vienmēr esam lepni bijuši daļa no ''Buckeye'' ǵimenes.
Kad atstāju savu dēlu
Ohaio Universitātes kopmītņu istabā,
kad viņam bija 18 gadi, un viņš bija pirmais, kas pamet ligzdu,
es raudāju, kad devos prom.
Taču domāju: ''Viņš ir labās rokās.
''Viņš ir Ohaio Universitātē.''
Visi šie vīrieši tika atstāti Ohaio Universitātē.
Gribu zināt, kāpēc tas ar viņiem notika.
Kā seksuāls varmāka varēja eksistēt studentu pilsētiņā
divdesmit gadus.
Kā tas varēja notikt?
Kad atklājās Ohaio Universitātes skandāls,
mana pirmā doma bija,
ka nezinu, vai vēlos būt daļa no tā.
Šī lieta atklās notikumus, kuriem šobrīd
neesmu gatavs.
Tādēļ nepievērsu tam uzmanību.
Esmu skolotājs un kādu dienu
sēdēju skolotāju istabā,
un dzirdēju, kā citi skolotāji par to runā.
Un...
viens no vīriešu kārtas skolotājiem, kas bija vecāks,
teica: ''Nespēju tam noticēt.
''Ja es būtu tur bijis,
''ja tas notiktu ar mani,
''es būtu kārtīgi sadevis viņam.''
Es pie sevis nodomāju:
''Vecīt, tev nav ne jausmas, par ko runā.''
Mana nākamā doma bija:
''Man par to ir jārunā. Velns. Aiziet.''
1988. - 1989. GADA ''BUCKEYES'' KOMANDA
''Buckeyes'' pievienojas Dens Ričijs.
Paliec tur!
Noturies uz kājām!
Es pievērsos cīņas sportam, jo tēvs uzskatīja,
ka tas būtu man piemērots.
Es varētu kļūt spēcīgāks,
būt formā.
Tajā laikā es biju samērā kalsns zēns.
Taču cīņas sports mani piesaistīja.
Un es tam pieķēros.
Tas kļuva par daļu no manis.
Tas bija lieliski.
Man patika būt vienatnē un paļauties uz sevi.
Zināju, ka, ieguldot lielu darbu un gūstot uzvaru,
tas būs pateicoties manam darbam.
Un es pie tā strādāju.
Un uzvarēju.
Sezonas sākumā mans vidusskolas treneris
parādīja man reitingus
un teica: ''Zini, tu štata mērogā esi pirmajā vietā.''
Es teicu: ''Ko?'' Biju šokā.
Sajūta bija nepārspējama.
Ričijs, neskatoties uz to, ka nāk no mazpilsētas skolas,
un daudzi viņu tādēļ apšaubījuši,
bijis spēcīgākais visa gada garumā.
Visu sezonu
es ne reizi nezaudēju un uzvarēju štata sacensībās.
Un par 1988. gada dubultās A divīzijas štata čempionu
svara kategorijā līdz 76 kilogramiem kļūst Dens Ričijs.
Dens Ričijs!
Un tā es tiku pie
Ohaio Universitātes stipendijas.
OHAIO UNIVERSITĀTE
Es nokļuvu tur 1988. gadā.
Manas dzimtās pilsētas
iedzīvotāju skaits bija 32 tūkstoši.
Cilvēku skaits pašā universitātē
bija 50 tūkstoši, tāpēc tas bija satraucoši.
Taču nodomāju - man būs cīņas sports
un bariņš draugu, ar kuriem varēšu pavadīt laiku.
Iepazinos ar istabas biedru Maiku Šiku, kurš arī bija cīkstonis,
un mēs acumirklī sapratāmies.
Pirmo reizi satiekot Denu...
Viņam bija frizūra kā Vanilla Ice -
ar izskūtām līnijām.
Nodomāju:
''Tas ir mans istabas biedrs? Ak nē.''
Taču drīz vien mēs kļuvām par labākajiem draugiem.
Mēs abi mīlējām cīņas sportu. Vairāk nekā mīlējām.
Cīņas sports
man bija viss.
Tā tas bija kopš bērnības.
Aiziet, Maik!
Biju tāds, kas gatavs cīnīties.
Ja turpināsim
strādāt kopā, tiksim līdz štata mērogam.
Astotajā klasē man izdevās uzveikt vecāko klašu audzēkni,
un es tiku līdz štatam.
Biju pirmais astotklasnieks, kas tiek līdz štata mērogam.
Pirmajā kursā jau piedalījos štata finālā
un guvu otro vietu.
Otrajā kursā ieguvu trešo vietu.
Un nākamos divus gadus uzvarēju.
Čempions svarā līdz 69 kilogramiem - Maiks Šiks.
Es saņēmu
daudz vēstuļu no skolām, kas vēlējās mani uzņemt.
Saņēmu pat privātas vēstules
no Ohaio Universitātes galvenā cīņas sporta trenera Rasa Helliksona.
Rass Helliksons bija divkārtējs olimpiskais čempions.
Un viņš bija viens no labākajiem treneriem valstī.
Puiši, es sēžu
tur stūrī kā cīņas sporta treneris.
Taču neredzu cīņu.
Rass bija tikko uzsācis trenera gaitas Ohaio Universitātē
un solīja radīt uzvarētājus.
Tas ir tas, ko gribēju. Negribēju attaisnojumus.
Ja nekas netraucēs, jūs atgriezīsieties mājās
ar vislabāko formu uz visas planētas.
Helliksons ieradās kopā ar savu asistentu Džimu Džordanu,
un Džordans bija leǵenda.
Skatījos, kā viņš iegūst savu pirmo NCAA titulu.
Un nākamajā sezonā viņš ieguva otro valsts čempiona titulu.
Tas bija neticami.
Es neizvēlējos Ohaio Universitāti tāpat vien.
Izvēlējos to Rasa Helliksona un Džima Džordana dēļ.
Un viņu veidotās programmas dēļ.
Viņi gāja uz pilnu banku. Un arī es to gribēju.
Ohaio komanda
man grasījās dot iespēju
izdzīvot savu sapni un kļūt par valsts mēroga čempionu,
taču man bija lieli sapņi.
Es gribēju kļūt par olimpisko čempionu.
Olimpietis Rass Helliksons
varēja man palīdzēt piepildīt šo sapni.
Un visi zināja, kas ir Džims Džordans.
Šis puisis bija īsts nezvērs.
Ļoti reliǵiozs un godīgs. Labs cilvēks.
Tajā pašā laikā varēja sadot pa pakaļu.
Tas bija ideāls vīrietis.
Pēc vienas sīvas cīņas
Džims pienāca un teica:
''Vecīt, tas bija lielisks mačs.
''Domāju, ka tev jāpievienojas komandai.''
Biju priecīgi satraukts būt komandā.
Ļoti satraukts.
Es Ohaio Universitātē redzēju milzīgu potenciālu.
Skatoties apkārt,
prātā nāk tikai valsts čempioni.
Aiziet, darām to.
BRAUNA SPORTA ZĀLE
Iesākoties pirmajam skolas gadam,
mums veica veselības pārbaudes.
Esmu veicis veselības pārbaudes vidusskolā
pie ǵimenes ārsta, kas veic minimālas pārbaudes
un tās bija ātras.
Šeit bija pavisam savādāk.
Tika veiktas masveida veselības pārbaudes
ar dažādām procedūrām.
Vienā vietā tika piemērīti zobu aizsargi.
Citā vietā
tika mērīts asinsspiediens.
Un citā vietā tika pārbaudīti refleksi.
Līdz beidzot tikām līdz rindai,
kas bija izveidojusies
pie durvīm.
Rinda bija diezgan gara.
IZMEKLĒJUMU KABINETS
Daži vecākie studenti komentēja:
''Hei, tev tas nebūs ātri.''
Viņi teica: ''Dakterim tu patiksi.''
Viņi jokojās un smējās,
un es nesapratu, par ko ir runa.
Pienāca mana kārta.
Ieejot telpā,
dakteris bija otrā galā.
Viņam bija sniega balti mati.
Viņš lika justies ērti, jo bija jauks cilvēks.
Dr. Štrauss
mums tika pasniegts kā cienījams
Ohaio štata universitātes sporta medicīnas ārsts.
Dr. Ričards Štrauss ir iekšķīgo slimību
un sporta medicīnas speciālists Ohaio Universitātē,
un ir arī medicīnas žurnāla
''Physician and Sports Medicine'' redaktors.
Viņš bija Dr. Ričards Štrauss no Ohaio Universitātes.
To apliecināja pie viņa krūtīm esošā piespraude.
Viņš veica pilnu ķermeņa pārbaudi.
Pārbaudīja ādu,
jo ādas problēmas var traucēt cīņas sportam,
jo uz cīņas paklāja var aplipināt citus.
Pārbaudīja paduses, dzīvības rādītājus.
Un tad viņš lika izslēgt gaismas.
Viņš apsēdās uz krēsla
un...
papleta manas kājas
un teica: "Novelc bikses.''
Bija tumšs. Neko nevarēja redzēt.
Es skatījos uz viņu, un viņam bija diagnostikas lukturis.
Es stāvēju
un skatījos uz vīrieti, kam mutē
ir lukturis un kurš atrodas mana cirkšņa līmenī,
un redzēju viņa galvas augšu.
Tas bija ļoti dīvaini.
Nākamajā brīdī viņš satvēra manu dzimumlocekli.
Viņš to kustināja apkārt.
Es paliku bez valodas.
Visu laiku
sēdēju un centos
iestāstīt sev, ka man nedrīkst rasties erekcija.
Būšu godīgs.
Tajā brīdī centies saprast...
Sāc apšaubīt savu seksualitāti...
Un tieši pirms grasījos ko teikt,
viņš paspēja pateikt: ''Es tikai rūpīgi pārbaudu.''
Iznākot no kabineta, mēs mēdzām
jokoties, jo nezinājām, kam bijām
gājuši cauri.
Esmu drošs, ka prātā bija tas pats:
''Kas tas bija? Es nesaprotu.''
Visi smējās par tevi.
Tas nešķita pareizi, taču es to pieņēmu.
Un nebūs tā, ka apsēdīsimies
un sāksim
gari un plaši runāties par to.
Noskrien vienu jūdzi pilnā sparā.
Atceries laiku.
Treneri uzvedās tā, it kā viss būtu normāli.
Viņi neko neteica.
Viņi koncentrējās uz trenēšanu.
Aiziet!
Es nāku no konservatīvas ǵimenes.
Daru to, ko liek.
Dari to - labi. Treneris liek darīt to - labi.
Ej tur - labi.
Nezināju, kas tas bija, bet bijām tur, lai cīnītos.
- O-h! - A-i-o!
Turpinoties cīņas sporta sezonai,
Rass un Džimijs
mūs nostrādināja līdz pēdējam.
Ir trīs lietas, kas būs panākumu atslēga.
Šodien koncentrēsimies uz sevi.
Viņi padarīja mani no vidēja cīkstoņa
par ļoti labu cīkstoni.
Man bija lieliska karjera. Es visur uzvarēju.
Lūk, Šiks veic skaistu Grendija satveršanu.
Viņš noturēja pozīciju.
Tagad mēǵinās veikt nogāšanu.
Viņam izdevās.
Lielāka daļa komandas biedru bija lieliski.
Ohaio Universitātes juniors kļūst par čempionu.
Vai Dr. Štrauss mani saniknoja?
Jā, taču man šķita, ka tās dusmas
palīdzēja man kļūt labākam un sasniegt labus rezultātus.
Man šķita, ka dusmas bija nepieciešamas.
Tāpat kā citi, arī es, uzkāpjot uz cīņas laukuma,
vienkārši biju tur. Tikai tur.
Raizes par atzīmēm, par meitenēm,
par Dr. Štrausu vai jebko citu izgaisa.
Ričijs - 21 pret deviņi un divi.
Iespaidīgs rekords pirmkursniekam.
Es spēju to nodalīt atsevišķi.
Novietot tādā vietā, lai man nebūtu
par to jādomā.
Un kādu laiku tas darbojās.
Taču kļuva arvien sliktāk.
Dr. Štrauss bija komandas ārsts,
neviena cita nebija.
Ja saslimām, tad bija jādodas pie viņa.
Ja vajadzēja medikamentus,
bija jādodas pie viņa.
Ja tikām savainoti, bija jādodas pie viņa.
Un katru reizi
tika veikta pilna ķermeņa pārbaude, kas rezultējās
ar dzimumorgānu pārbaudi.
Un viņš nekad nevilka
cimdus.
Vienmēr pieskārās kailām rokām.
Ar vienu roku viņš sagrāba sēkliniekus.
Labākais veids, kā to aprakstīt -
iedomājieties tās ķīniešu stresa bumbas.
Viņš jautāja, kā man sokas studentu pilsētiņā,
vai man ir draudzene,
vai esmu seksuāli aktīvs.
Nebija tā,
ka viņš pietiekamā attālumā.
Viņa seja bija tik tuvu, ka uz dzimumlocekļa varēja sajust viņa elpu.
Man šķita, ka kaut kas nav pareizi,
taču es biju naivs koledžas bērns.
Un cīņas sports koledžā nav viegls.
Mums mācīja tikt galā ar grūtībām.
Un tāpēc
es nekad nesūdzējos.
Taču es tur biju ļoti bieži.
Mana mape
līdz skolas beigšanai bija piecus centimetrus bieza.
Biju tur simtiem reižu.
Katru reizi, kad cīnījos, tiku savainots.
Cīņas sports
ir brutāls sporta veids.
Būtībā tas ir ielu kautiņš ar noteikumiem.
Tiek gūti daudzi ievainojumi.
Atceros, ka reiz stipri sastiepu potīti.
Un Dr. Štrauss
turēja
rentgenuzņēmumus un skatījās uz tiem. Pēc tam
viņš lika man piecelties un novilkt halātu.
Viņš paķēra krēslu, pietuvojās man un veica dzimumorgānu pārbaudi
sakot, ka jāpārliecinās, ka dzīšana notiek pareizi,
un nav palielinājušies limfmezgli.
Viņš teica: ''Tas ir kā ar tīršķirnes zirgu,
''par to ir jārūpējas.
''Un es to varu darīt, veicot šīs pilnīgās pārbaudes.''
Es nekad neskatījos uz sevi kā uz upuri.
Man ir sportista mentalitāte. Ja ir slikti,
tad problēma ir jāatrisina.
Mēs kā sportisti ar to tikām galā vienkārši -
mēs par to pasmējāmies.
Par to tika brīvi jokots.
Puiši vienmēr jokoja. Kāds teica:
''Man jāiet pie daktera.''
Pārējie mēdza atbildēt:
''Hei, pieskati olas.''
Bijām devuši viņam iesaukas.
Štrauss bija Dr. Želejas Plauksta vai Želejas Pirksti.
Reiz dzirdēju kādu viņu nosaucam par Dr. Jautro Zēnu.
Tas sāka notikt arvien atklātāk.
Jautājām: ''Kas šim tipiņam kaiš?''
Tas bija netīrs noslēpums, par kuru neviens īsti nerunāja,
un mēs ar to tikām galā,
jo esam ''Buckeyes''.
Būtu grūti atrast
lielākus mačo kultūras piekritējus kā Vidējo rietumu sportistus un cīkstoņus.
Šim stāstam ir milzīga puse, kas saistīta ar mačo domāšanu.
LIELĀ NAUDA
Esmu uzrakstījis vairākus rakstus
par Ohaio Universitāti.
''Buckeye'' nācija ir identitāte miljoniem cilvēku.
Un šīs identitātes kodols ir Vidējo rietumu spīts un izturība.
Vīriešiem tas nozīmē līdzināties kareivim.
Stāsts ir par būšanu nesalaužamam un dominējošam.
Vēl jo vairāk, ja esi vīrietis sportists.
Ja tāds neesi, tad ar dusmām tiec atraidīts.
Redzu, kā čīkstat un žēlojaties.
Redzu vārgu, žēlīgu sejas izteiksmi daudzu sejās,
jo kāds viņiem kaut ko atņēmis.
Puiši, šis ir grūts sporta veids. Ļoti grūts.
Ja negribat būt daļa no tā, tad pazūdiet.
Paraugieties uz šo situāciju ar Štrausu no šī skatpunkta.
Kas notiek,
ja kāds fiziski dominē pār tevi? Ja esi cīņas sportā
un kāds pār tevi fiziski dominē, tu zaudē.
Turklāt viņš ir uz pusi vieglāks.
Sporta izpratnē tā būtu nevienlīdzība.
Kāds vīrietis tu esi šajā pasaulē?
Un kas notiek, ja viņš tevi seksuāli izmanto?
Vai būtu gatavs par to runāt?
Gatavs to atzīt?
Ja arī to izdarītu, vai vīrieši tev apkārt to pieņemtu,
kad uzzinātu?
Mamma reiz man vaicāja.
Viņa jautāja: ''Vai stāstīji Rasam vai Džimam
''par to, kas tagad nāk gaismā?''
Teicu: ''Ja es to pateiktu, tas nozīmētu, ka viņi nezināja.''
Mūsu treneri zināja.
Bija puiši, kas sūdzējās par Dr. Štrausu
Džimam Džordanam.
Viens no cīkstoņiem teica:
''Vecīt, kāpēc viņam vienmēr jāpārbauda mūsu olas
''un locekļi.''
Džims Džordans atbildēja:
''Ja viņš tā izrīkotos ar mani,
''es pārlauztu viņa kaklu kā sausu skaliņu.''
Tātad viņš zināja.
Un Rass zināja.
Tas, ko Dr. Štrauss,
iespējams, darīja veselības pārbaužu laikā
vai pārbaudot sportistus
pēc traumām bija ārpus normas,
taču neviens man par to neteica.
Es vienkārši jutu, ka viņš nedaudz pārkāpj robežas.
Skaidrs?
Viņš vienmēr par daudz pieskārās,
kad notika svēršanās.
Viņš apķēra puišus,
grieza viņus apkārt.
Apķēra viņus
ap vidukli un grozīja.
Kad pārbaudīja ādu,
viņš to ļoti aiztika.
Vienreiz teicu viņam:
''Dakter, jūs par daudz viņus aiztiekat.''
Viņš teica: ''Vienkārši esmu rūpīgs.''
Teicu, ka dažiem sportistiem tas traucē.
Daži ir ļoti jūtīgi attiecībā uz šo lietu.
Viņš tikai paraustīja plecus.
Viena neliela saruna, taču nekas nemainījās.
Vīrieši tajā laikā
nerunāja par savu seksualitāti un sajūtām.
Domāju, ka treneri par to jutās neērti,
un pievēra uz to acis.
Rass Helliksons ir kā patēvs, kamēr mācies
Kolumbusā, Ohaio.
Ja viņš to neuztver pietiekami nopietni, lai atbrīvotos no tā tipiņa,
tu nolasi mājienu un pielāgojies.
AIZVERIES UN TRENĒJIES
Dažiem puišiem izdevās sasniegt panākumus.
Es nebiju no tiem, kas spēja gūt panākumus tādā vidē.
Man bija iekšējas problēmas,
kas neļāva man darīt lietas,
kuras es kā sportists varēju darīt.
Tāpēc es izjutu kaunu par to,
ka nespēju būt pietiekami stiprs, lai tiktu tam pāri.
Dzirdot šos stāstus,
daudzi puiši ar mums runājot saka:
''Es būtu viņu piekāvis, būtu sadevis,
''būtu izdarījis to un to.''
''Viņš tev pieskārās?
''Kāpēc nesadevi viņam?"
Štrauss to darīja apdomāti.
Nekad nebija medicīnas māsiņas
vai cits treneris tajā kabinetā, kad bijām tur viens pret vienu.
Nekad.
Tāpēc būtu viņa vārds pret tavu vārdu.
Jā, varēju
viņu sadauzīt, bet kas notiktu tālāk?
Es iznāktu no kabineta, kurā guļ baltais vīrietis,
kurš ir piekauts.
Un šis vīrietis
strādā universitātē kopš 1979. gada.
Ko es varēju iesākt?
Viņi rīkotos tā -
izmestu mani no skolas.
Viņam joprojām būtu darbs, un viņš turpinātu iesākto,
un man nebūtu stipendijas.
Mums bija ļoti daudz, ko varam zaudēt.
Es nebiju turīgs.
Nebiju svētīts ar naudas kaudzi.
Tāpēc stipendija bija kritiski vajadzīga.
Bijām bezspēcīgi.
Zināju tikai to, ka gribu būt valsts mēroga čempions,
un netaisījos
veidot konfliktu ar slaveno Ohaio Universitāti.
Un godīgi sakot, tas, ko viņš man darīja,
man nemaz nešķita,
ka tas varētu būt nepareizi.
Es nezināju.
Viņš ir sertificēts ārsts.
Viņam ir Hārvardas diploms.
Mācījies Čikāgā un Pensilvānijas Universitātē.
Viņš ir bijis armijā.
Viņš publicē zinātniskos rakstus.
Lai ko arī sacītu, viņam būs gatava atbilde.
Un runa ir par 18 gadīgiem naiviem zēniem.
Vēl jo vairāk,
viņam bija ļoti liela vara,
jo, noraidot jauniešu fizisko sagatavotību,
neizturot viņa pārbaudes, jaunieši nedrīkstēja cīnīties.
Viņam bija vara. Visa vara.
Un viņi neko nedarīja.
Tāpēc Dr. Štrauss kļuva arvien nekaunīgāks.
Nākot no
treniņu zāles, lielākā daļa no mums uztraucās,
ka svērsim par daudz, tāpēc mēs
sēdējām pirtī 20 vai 25 minūtes.
Un, protams, kopā ar mums bija arī Dr. Štrauss.
Nākamajā mirklī viņš
kopā ar visiem gāja dušā.
Un Štrauss stāvēja ar muguru pret dušu.
Piemēram, šis mikrofons.
Esot dušā, šī ir dušas galva.
Parasti mazgājas šādi.
Viņš mazgājās šādi.
Stāvot ar muguru pret dušu, lai varētu skatīties uz mums.
Viņš vienmēr iegāja pirmais un izgāja pēdējais.
Tad, iznākot no dušas
un ieraugot citu bariņu puišu, kas grasās doties dušā, viņš teica:
''Ak, aizmirsu kaut ko nomazgāt. Jāiet dušā vēlreiz.''
Un viņš devās atpakaļ dušā.
Rass pat atļāva to,
ka viņam mūsu ǵērbtuvēs ir savs skapītis.
Tāpēc Štrauss vienmēr tur bija. Vēroja, kā puiši
noǵērbjas, apžūst pēc dušas, apǵērbjas.
Viņš nedarīja neko fizisku. Neskrēja.
Viņš nevingroja.
Taču vairākas reizes dienā gāja dušā
ar vīriešu kārtas sportistiem.
Tas bija tik acīmredzami.
Viņš vēroja visus un uzbudinājās.
Tas bija... Tas nav kaut kas, ko gribu
atsaukt atmiņā.
Paturēt tādas lietas atmiņā nav...
Es teicu:
''Ejot dušā ar puišiem, liekat justies viņiem neērti.''
Viņš atbildēja:
''Bet jūs mazgājaties kopā visu laiku.''
Teicu: ''Bet ne jau veselu stundu.''
Bija skaidri redzams, ka Dr. Štrausam
patika pavadīt daudz laiku dušās kopā ar sportistiem.
Tāpēc viņš daudz mazgājās.
Cīņa var sākties.
Šodienas tiesnesis ir Freds Fīnijs.
Freds Fīnijs no Kolumbusas ir viens no labākajiem
tiesnešiem štatā.
Viņš tiesā jau ilgu laiku.
Kas par cīņu!
Bija reize, kad tur tiesāju cīņu. Pēc cīņas
parasti parakstos un dodos prom.
Nemēdzu uzkavēties.
Neeju sasveicināties ar citiem.
Pazūdu no turienes, jo nekas labs nevar notikt,
jo kāds par kaut ko būs nikns.
Vienkārši pazūdu.
Ieeju ǵērbtuvē,
noǵērbjos, nomazgājos un dodos prom.
Tik vienkārši.
Kamēr mazgājos, dušās ienāca Dr. Štrauss.
Es viņu zināju, jo mēdzu pavadīt laiku
Ohaio Universitātē.
Zināju viņu vairākus gadus.
Es jautāju: ''Hei, kā klājas, Dr. Štraus?''
Viņš atbildēja: ''Labi, Fred.''
Teica, ka bija laba cīņa. Mazliet parunājāmies.
Un tad viņš sāka novilkt drēbes tieši man blakus.
Apkārt bija tik daudz brīvas vietas, kur viņš varēja
novilkt savas drēbes.
Es paskatījos uz viņu un teicu: ''Ko jūs darāt, dakter?''
Viņš teica: ''Es šovakar došos ārpus mājas,
''tāpēc man jānomazgājas.''
Nu, labi.
Es novilku visas drēbes,
apliku ap vidukli dvieli un devos uz dušu.
Tad, pēc īsa brīža
dušās ienāca Dr. Štrauss.
Viņš varēja nostāties jebkur, taču nostājās tieši man blakus.
Te ir duša,
te esmu es, un te viņš.
Nu, labi...
Jau pēc īsa mirkļa
es paskatījos uz viņu un sapratu, ka viņš nemazgājas.
Viņš masturbē. Viņš stāv man blakus un masturbē.
Domāju: ''Ko, ellē, tu dari?''
Viņš teica: ''Ak, Fred, es tikai mazgājos.''
Nodomāju: ''Tas nu gan ir ellīgi dīvains mazgāšanās veids.''
Atceros, ka nedaudz pagriezos un pēkšņi
uz sava dibena sajutu viņa plaukstu.
Un...
Nespēju izskaidrot, kāpēc tas notikums ietekmēja
mani tik ļoti, ka nespēju pat neko izdarīt,
kaut gan vajadzēja viņam kārtīgi sadot
tajā brīdī.
Taču es to neizdarīju.
Es izgāju ārā un devos uz ǵērbtuvēm, un sāku apǵērbties.
Telpā ienāk Štrauss, un viņam ap vidukli ir dvielis.
Un ir skaidri redzams, ka viņam ir erekcija.
Es jautāju: ''Ko tu dari?
''Ko, ellē, tu dari?''
Viņš teica: ''Viss ir kārtībā. ''Tev ir skaists dibens.
''Lielisks dzimumloceklis.
''Tev jālepojas ar to.''
Jau atkal es biju tik pārsteigts par to, cik absurdi tas viss bija.
Es apǵērbos un neteicu viņam ne vārda.
Izejot no ǵērbtuves, gaiteņa galā ieraudzīju
Rasu Helliksonu un Džimu Džordanu
tur stāvam.
Paskatījos uz viņiem abiem.
Teicu: ''Štrauss tikko blakus man masturbēja,
''kamēr bijām dušā.''
Viņi abi skatījās uz mani.
Džims Džordans ieskatījās tieši man sejā un teica:
''Tas ir Štrauss. Zini, kāds viņš ir.''
Rass tam piekrita.
Dodoties prom,
es sāku to visu apspiest sevī arvien vairāk
un vairāk, un vairāk.
Es nespēju ar to tikt galā.
Un nekad to arī neizdarīju.
Drīz vien uzzinājām, ka tas nenotiek tikai
ar cīkstoņiem.
Arī ar vingrotājiem.
Viņu telpas bija Larkinsa hallē. Turpat, kur mūsu
treniņu zāle. Viņam bija skapītis
viņu ǵērbtuvēs.
Viņam bija skapītis pie paukotājiem.
Skapītis pie futbolistiem.
Dzirdēju, ka viņam bija skapītis
arī peldēšanas komandas ǵērbtuvēs.
Pie 15 un 16 gadniekiem.
Tas ir neprāts.
Viņš bija visur.
Hokejs bija...
Esmu kanādietis.
Un kanādieši vēlas būt hokejisti.
Tāds bija mērķis. Tas bija sapnis.
Es devos uz slidotavu jau agri no rīta.
Mani sauca par slidotavas žurku.
Es mīlēju šo spēli.
Biju pietiekami veiksmīgs un 1985. gadā
ieguvu valsts čempiona titulu junioru līmenī.
Mani uzrunāja daudzas skolas.
Mani uzrunāja Ziemeļdakotas Universitāte, kas bija ļoti spēcīga.
Taču man labāk derēja Ohaio Universitāte.
Man bija iespēja ierasties un uzreiz sākt spēlēt.
Mans mērķis bija
četrus gadus attīstīties Ohaio Universitātē
un pāriet uz profesionālu hokeju.
Ohaio Universitāte piedāvāja stipendiju,
kas bija lieliski.
Viss, par ko līdz tam biju sapņojis,
bija piepildījies.
Tāpēc biju priecīgs.
Mana pirmā saskarsme ar Dr. Štrausu
bija desmit dienas pēc ierašanās Ohaio Universitātē.
Devāmies uz halli, kur veica medicīniskos izmeklējumus.
Viņš bija laipns
un jauks. Jautāja, no kurienes esmu,
laipni sagaidīja.
Viņš prasīja: ''Esi bijis uz veselības pārbaudi?''
Teicu, ka, cik atceros, tad nē.
''Kādreiz ir veikta pārbaude, vai nav trūces?''
Teicu, ka nē.
Viņš teica: ''Vari novilkt šortus?''
Nezināju, kas ir trūces pārbaude.
Nezināju neko.
Atceros, ka devos prom un domāju:
''Tas bija ļoti savādi.''
Es psiholoǵiski norobežojos no tā.
Tad kāds teica: ''Tev laikam ir milzīgs dzimumloceklis.''
Vai kaut kā tamlīdzīgi.
''Jo biji tur iekšā tik ilgi.''
''Malacis. Prieks par tevi.''
Es nodomāju: ''Nu, labi. Īsti nezinu, kā to saprast,
''bet labi.''
Un es devos prom.
Vajadzēja pajautāt kādam, vai tas ir normāli.
Kāpēc tas viss ir jādara?
Taču es uzticējos Dr. Štrausam, jo viņš ir komandas ārsts,
un tas ir viņa darbs.
Viņš ir nolīgts par ārstu.
Un galu galā biju priecīgs
būt Ohaio Universitātē un spēlēt hokeju, ko tik ļoti mīlu.
Tas arī viss. Biju tur, kur vēlos būt.
Jā, satiku viņu vairākas reizes.
Un katru reizi
viņš pārbaudīja, vai nav trūces.
Reiz es dabūju ar hokeja ripu tieši pa pēdas daļu.
Pirmā lieta, ko viņš teica: ''Novelc bikses.''
Un viņš pārbaudīja, vai nav trūces.
Pie sevis domāju:
''Man sāp pēda. Man sāp pēda.''
Taču viņš bija mūsu ārsts.
Tam taču jābūt normāli, ja neviens neko nav teicis.
Taču tas mani ļoti ietekmēja.
Tāpēc devos pie trenera
pēc Ziemassvētkiem un centos pateikt, ka kaut kas nav kartībā
ar mūsu ārstu.
Viņš ir citādāks.
Un viņš...
viņš pateica:
''Neuztraucies par ārstu. Uztraucies par spēli.''
ŠARLOTE REMĒŅIKA Paukošanas trenere, Ohaio Universitāte
Mana māte bija vienīgā trenere sieviete vīriešu komandai
Ohaio Universitātē.
Viņa trenēja gan sievietes, gan vīriešus paukošanā.
Drīz vien pēc tam, kad mana māte
pārņēma vīriešu komandu,
viņa sāka uzzināt no vīriešu paukotājiem,
ka kaut kas nav kārtībā ar Dr. Štrausu.
Viņš glūnot uz vīriešiem dušās
un nevajadzīgi bieži ir klātesošs.
Es ļoti labi atceros
vienu gadījumu.
Man tajā laikā bija draugs. Beidzās treniņš,
un viņam asiņoja auss.
Mamma teica: ''Ejiet uz trenera kabinetu,
''varbūt viņi var palīdzēt.''
Es devos turp kopā ar viņu,
un tur bija Dr. Štrauss.
Tiklīdz viņš ieraudzīja manu draugu, teica: ''Protams, nāc iekšā.''
Un durvis aizvērās.
IZMEKLĒJUMU KABINETS
Uzreiz pēc tam,
kad viņu apskatīja, viņš iznāca un teica:
''Es iegāju, parādīju asiņojošo ausi,
''un Dr. Štrauss uzreiz lūdza man novilkt šortus.''
Viņš pastāstīja par to manai mammai.
Un viņa devās par to runāt ar savu priekšnieku.
OU SPORTA DEPARTAMENTA BIROJS SV. DŽONA ARĒNA
Paukošanas trenere teica:
''Man ir nopietnas bažas par nepiedienīgu uzvedību.''
Skaidrs, ka viņa zina mazāko daļu no visa.
Tomēr viņa saprot, ka nav pieņemami,
ka komandas ārsts mazgājas kopā ar sportistiem.
Viņa zina, ka nav pieņemami,
ka viņš bez iemesla pārbauda sportistu cirkšņu zonas.
Tāpēc viņa iesniedza pirmo sūdzību.
ADMINISTRĀCIJA
Viņu uztverē tas bija
izdomājums.
Prasīja pierādījumus.
Kamēr nav pierādījumu, neko nevar izdarīt.
Viņa sportistiem teica:
''Vajag pierādījumus.
''Vajag kādu, kas gatavs runāt.
''Esmu gatava būt blakus.
''Atbalstīšu un runāšu.''
Taču neviens nepieteicās.
Tāpēc mana māte viena pati sūdzējās vadībai par Dr. Štrausu.
Viņa regulāri devās viņus satikt,
jo viņi ir viņas priekšnieki.
Viņa sūdzējās par Dr. Štrausu
gadiem ilgi,
jo paukotāji ik pēc trim, četriem gadiem
mainījās.
Tā nebija tikai viena reize.
Tas notika regulāri un pastāvīgi.
Un nekas netika darīts.
Kādā laika periodā bijāt Sporta medicīnas centra vadītājs?
- No 1990. līdz 2004. gadam. - Labi.
Vai esot šajā amatā
bijāt atbildīgs par darbinieku uzraudzīšanu?
Jā.
Vai bijāt atbildīgs par Ričarda Štrausa uzraudzību?
Jā.
2019. gadā saistībā ar pret universitāti ierosināto lietu,
kuru uzsāka Dr. Štrausa upuri,
prasības iesniedzēju juristi nopratināja
bijušos skolas darbiniekus.
Dr. Džons Lombardo uzraudzīja Štrausa darbu
sporta departamentā no 1993. līdz 1995. gadam.
Jūsu darbs ir nodrošināt, ka sportistiem nedraud
seksuāla vardarbība no viņu komandas ārsta, pareizi?
Jā.
Paukošanas trenerei
bija pietiekami daudz pierādījumu,
lai vērstos pie augstākstāvošajiem, un tā arī darīja
atkārtoti vairāku administrāciju darbību laikā.
Parādīšu jums
jūsu vienas lapas garo vēstuli, kas rakstīta 1994. gada 7. novembrī.
Un ko iesāk skola?
To pašu, ko 1994. gadā izdarīja Džons Lombardo.
No pirmā teikuma izriet, ka:
''Esmu veicis pārbaudi bažām, kuras izteikusi paukošanas trenere
''Šarlota Remēņika,
''saistībā ar viņas sportistu medicīnisko aprūpi.
''Esmu runājis ar viņu,
''un viņas bažas balstās uz baumām,
''kas bez pamata veidojušās desmit gadu garumā.''
Viņi uz viņas teikto atcirta:
''Tu balsties uz izdomātām baumām
''un gribi teikt, ka mums uz tām jāpaļaujas
''tavas neizpratnes dēļ.''
Vai esat runājis ar kādu paukotāju
saistībā ar iespējamo Dr. Štrausa nepiedienīgo rīcību?
Nē.
Cilvēkiem kabatās nav telefonu,
un viņi nevar to nofilmēt.
Nav tā, ka skola būtu kaut nedaudz atbildīga par to,
kā risināja
sūdzību kalnus, kas bija pirms tam.
Mana māte detalizēti atstāstīja viņiem dzirdētos stāstus.
Un atbilde bija tikai viena: ''Ir vajadzīgi pierādījumi.''
Vai kāds no Ohaio Universitātes
ir vērsies pie studentiem saistībā ar Dr. Štrausu?
Cik man zināms - nē.
Baumas un aizdomas.
Kas cits tas varētu būt?
Jā, tās ir baumas un aizdomas,
ja nav izdevies neko dokumentēt.
Vai esat kādreiz jautājis
treneriem, vai Dr. Štrauss uzvedies nepieņemami?
Cik atceros - nē.
Vai esat jautājis komandas trenerim
par Dr. Štrausa neatbilstošo uzvedību pret studentiem?
Cik atceros - nē.
Skola liek viņu mierā.
Galu galā tas izraisīja pietiekamu ažiotāžu, lai Štrauss teiktu:
''Labi, vairs nebūšu paukošanas komandas ārsts.''
Viņam ir daudz citu komandu.
Dr. Štrauss izteicis priekšlikumu, lai cits ārsts
pārņemtu viņa pienākumus paukošanas komandā.
Tiešām nezinu, vai viņa to pieprasīja atkārtoti,
taču noteiktu zinu, ka tas prasīja
daudz laika, pat vairāk nekā dekādi, lai tas notiktu.
Šarlote Remēņika bija vientuļais vilks, vienīgā balss,
kas teica: ''Tas nevar turpināties.''
Pat pēc tam, kad universitātes trenere
par to runāja skaļi un atteicās savus sportistus laist pie viņa,
neviens neapturēja viņu tā izrīkoties ar visiem citiem.
Padomāsim. Sieviešu kārtas paukošanās trenerei
radušās bažas, balstoties uz to, kas ir dzirdēts.
Viņa nav bijusi vīriešu ǵērbtuvēs,
taču zina pietiekami daudz, lai būtu pamatīgi satraukta
un dotos pie augstākstāvošajiem.
Kādā veidā tas viss varēja turpināties?
Kāpēc neviens neko neteica?
Varbūt tāpēc, ka Ohaio Universitātes komandas bija labākās.
Kas par uzvaru!
Randelmans gūst uzvaru Ohaio Universitātei.
Rekss Holmans.
Un neviens negribēja to izbojāt ar skandālu.
Bet ne visas to divu dekāžu komandas bija labas.
Taču joprojām nekas netika darīts.
Un tad kaut kas notika.
Ričards Štrauss bija ne tikai komandas ārsts,
bet arī viens no pirmajiem, kas izmantoja steroīdus.
ANABOLISKO STEROĪDU LIETOŠANA
Viņš publicēja rakstu pēc raksta
par anaboliskajiem steroīdiem.
STEROĪDU BLAKUSEFEKTI
1980. gados, kad sāka veidoties izpratne par saikni
starp steroīdiem un sportistu sniegumu,
un to, ko spēj paveikt sniegumu ietekmējoši medikamenti,
Ričards Štrauss bija priekšgalā.
Kāds profesionāls futbolists saka, ka spēlēt pret kādu,
kas lietojis steroīdus,
ir tas pats, kas dot viņiem trīs metru handikapu
simt metru skrējienā.
Tā ir spēcīga motivācija spēlēt krievu ruleti
ar ļoti spēcīgu un potenciāli bīstamu medikamentu.
Sarunāsimies ar sporta ārstu,
kas veicis steroīdu pētījumus.
Jautājums par anaboliskajiem steroīdiem
lielākajai daļai nav bijis aktuāls,
jo vairums cilvēku par tiem neko nezina.
Vairāki avoti ir apgalvojuši, ka saņēmuši steroīdus
no Dr. Štrausa.
Un vairāki avoti apgalvo, ka viņš izplatīja steroīdus.
Es runāju ar kādu bijušo treneri.
Viens no viņa darbiem bija
izplatīt steroīdus sportistu vidū.
Tad cilvēki
sāka saprast,
ka ir iespējams apspēlēt sistēmu.
Štrauss tika uzskatīts par ekspertu.
Viņam bija mazs kabinets, kas kalpoja kā izmeklējumu telpa.
Un tajā bija medikamentu skapītis, kas bija slēgts.
Atslēga bija tikai viņam.
Tur stāvēja anaboliskie steroīdi.
Štrauss zināja par testēšanu un pārējo.
Mūs izsauca, lai it kā injicētu B12 vitamīnu.
Iepriekš biju injicējis B12 vitamīnu,
bet šis bija citādāk.
Parasti tas notika tieši pirms nozīmīgām cīņām.
Atceros, ka saņēmām diezgan lielas devas.
Teica, ka tas ir B12,
taču nedomāju, ka tas bija B12.
Domāju, ka tas bija testosterons.
Vai tas lika justies citādāk?
Tas lika justies labi.
Ļoti labi.
Jutos enerǵisks
un ātrāk atguvos.
Diez vai to spēj paveikt B12 vitamīns.
Bija tāds iepakojums, uz kura rakstīts ''Paredzēts tikai dzīvniekiem''.
Mēdzām to saukt par dzīvnieku sulu.
- Vai to deva Dr. Štrauss? - Jā.
Nezinu.
Šķiet, ka daudzi no Ohaio Universitātes kļuva lieli
vēlajos astoņdesmitajos vai agrajos deviņdesmitajos.
It kā bumba jau tā nebūtu viņa pusē,
tas deva Ričardam Štrausam
vēl vienu detaļu, kas var būt kompromitējoša.
Viņš varētu teikt:
''Tas puisis ziņo par mani,
''jo es devu viņam steroīdus.''
Ar to pietiktu, lai atņemtu stipendiju.
Padomājiet par to no komandas trenera skatpunkta.
Ir zināms, ka ārsts
sportistiem dod steroīdus.
Un sporta nodaļas vadītājs?
Vai viņš nevilcinātos nostāties pret šo komandas ārstu,
zinot, ka sekas var būt neprognozējamas un viņš var rīkoties zemiski?
Vienā brīdī jāsāk prātot, kurš veica pieņēmumu:
''Labāk klusēsim,
''jo, rīkojoties pareizi
''un atbrīvojoties no viņa, būs publisks skandāls
''un sāksies haoss.''
Taču domāju, ka stāsts ir sarežǵīts ne tikai steroīdu dēļ.
Un tas nav vienīgais iemesls, kādēļ cilvēki par to nerunāja.
Cilvēki toreiz nespēja
un zināmā mērā joprojām nespēj saprast,
kā tas varēja notikt.
Kā šie puiši,
kuri bija ap 20 gadus veci sportisti,
kādā veidā
viņi varēja kļūt par seksuālas vardarbības upuriem?
Tāpēc jāatgriežas pie pamatiem - kauna sajūtas.
Mēs nemēdzam saskatīt vīriešus kā upurus
šādā situācijā,
un tas ir viņus sāpinājis
ne tikai tādā ziņā, kā cilvēki viņus redz,
bet arī tādā ziņā, kā viņi redz un redzēja paši sevi.
Ričards Štrauss to izmantoja savā labā.
Štrauss neizmantoja visus.
Viņš prata izvēlēties tādus jauniešus,
kuri lielākoties nāca no mazpilsētām
un kuri vidusskolas laiku pavadīja
koncentrējoties uz sportu
un bija seksuāli nepieredzējuši.
Un naivi.
Daudzi no viņiem bija pirmie no ǵimenes,
kuri tikušu koledžā,
un viņi bija ļoti atkarīgi no šīs sportistu stipendijas.
Viņš prata saskatīt šos vīriešus.
Un viņš veidoja uzticību, lai varētu iet vēl tālāk.
Viņš vienmēr bija jauks, izteica komplimentus.
Viņš pilnībā manipulēja,
tomēr man nebija izpratnes par notiekošo.
Kad tev ir 18, 19 vai 20 gadi,
tu nezini, kas ir izmantotāji.
Nekad nav dzirdēts par uzmākšanos.
Jēdziens ''uzmākšanās''.
Nekad iepriekš to nebiju dzirdējis.
Un tieši ar to viņš nodarbojās.
Viņš pielabinājās.
Kļuva par draugu.
Viņš mēdza fotografēt puišus.
Mēdza iedot savu vizītkarti
un solīt, ka var palīdzēt attīstīt modeļa karjeru.
Viņš bieži bija redzams ar fotoaparātu.
Viņš fotografēja Džimu Džordanu Rasa Helliksona grāmatai.
Ārsts fotogrāfē?
Un dīvainākais ir tas, ka viņam tas labi padodas.
Viņam padevās ļoti labas melnbaltās fotogrāfijas.
Dzirdējām, ka kādam cīkstonim bija fotosesija,
kuras rezultātā viņš kļuva par modeli.
Tika pie modeļa līguma.
Kā modelis viņš kļuva veiksmīgs un pelnīja naudu.
Tas šķita iespaidīgi.
Nu, labi.
Vasaras laikā
es centos tikt pie kāda modelēšanas darba,
lai nopelnītu papildus naudu.
Un Dr. Štrauss teica:
''Ja tev vajag fotogrāfijas, varu tās uzņemt.
''Esmu fotogrāfs.''
Es biju nabadzīgs koledžas students.
Jautāju: ''Cik tas maksās?''
Viņš teica: ''Neuztraucies. Daru to
''prieka pēc.''
Devos uz viņa māju.
Viņš...
viņš vienā no istabām bija ierīkojis nelielu fotostudiju.
Viņš teica:
''Uzņemsim fotogrāfijas ar tevi bez krekla.''
Uzņēmām pāris fotogrāfijas ar mani bez krekla.
Un tad viņš sāka man pieskarties.
Sāka vilkt man nost bikses,
un es teicu: ''Nē, es to nedarīšu.''
Viņš parādīja negatīvus un teica:
''Kā ar šīm bildēm?''
Atgriezāmies pie bildēm un...
Atskatoties uz šo situāciju,
domāju: ''Es pats sevi nostādīju tādā pozīcijā.
''Kāpēc es to darīju?
''Es zinu, kāds viņš ir, un nostādīju sevi šajā situācijā.
''Vai pats esmu vainīgs pie notiekošā?
''Kāpēc nostādīju sevi šajā pozīcijā?''
Bet es to izdarīju.
Man bieži sāka teikt:
''Tu esi Dr. Štrausa iemīļotākais, vai ne? Tā ir.
''Tu esi Dr. Štrausa iemīļotākais.''
Dr. Štrauss vienmēr atradās tuvumā.
Jā.
Velns, vecīt!
Stum viņu, Den! Stum!
Viņš vienmēr bija tuvumā.
Nokāpām no ledus, un viņš jau bija tur.
Un, protams, ja kāds savainojās, viņš veica pārbaudi.
Nebija izvēles.
Tajā brīdī būtu jāspēj sakārtot domas,
atstāt problēmas citur.
Tu atrodies uz ledus un dari savu darbu.
Bet es vienkārši to nespēju.
Nekad nespēju savākties.
Treniņu laikā pie sevis domāju: "Kas tas bija?''
Izpildīju vingrinājumus
un man bija problēmas atcerēties, kas jādara.
Es biju sabrucis.
Pirms tam biju fokusēts. Biju kā neapturama mašīna,
un tad paliku bez riteņiem.
Jau atkal kautiņš. Als Novakovskis.
Nav neviena, ar ko aprunāties.
Jo nav skaidrs, vai tas notiek tikai ar tevi.
Un viss kļuva arvien sliktāk.
Es mainījos uz visiem laikiem.
Atceros, ka bija svētdienas rīts,
un es aizgulējos.
Nav pieņemami aizgulēties, kavēt treniņus.
Atceros, ka domāju:
''Man būs lielas nepatikšanas.''
Devos uz trenera kabinetu
un teicu: ''Es ļoti atvainojos.''
Saprotat, ko domāju.
Viņš teica: ''Tev ir beigas.''
Teicu: ''Kā tas domāts?''
''Tu neesi nekas vairāk
''kā vēzis šajā hokeja komandā.''
Un mans ķermenis vienkārši...
Viņš tikko iznīcināja manu sapni.
Visa mana pasaule eksplodēja.
Nezināju, ko viņam teikt.
Es piecēlos un...
Es pametu ledus halli un nekad neatgriezos.
Atceros, ka treniņa laikā
izmežǵīju plecu.
Rass teica, lai dodos Dr. Štrausam atrādīt savu plecu.
Ak Dievs, labi. Atkal tas pats.
Es stāvēju tur
pilnīgi pliks šī vīrieša priekšā.
Viņš veica tās pašas pārbaudes.
Aiztika aiz sēkliniekiem.
Tad ar pirkstiem vilka dzimumlocekli.
It kā to pavelkot.
Biju saspringts.
Skatījos griestos un domāju:
''Kaut tas beigtos. Kaut tas beigtos.''
Viņš turpināja.
Es paskatījos lejup uz viņa galvas augšdaļu.
Tieši tik tuvu viņš bija. Kamēr to darīja, viņš pieliecās tuvāk.
Un tajā mirklī es atkāpos.
Atrāvu savus gurnus prom,
un tad viņš atliecās un teica: ''Labi, velc atpakaļ.''
Es uzvilku bikses, neteicu ne vārda un devos prom.
Es negāju uz treniņiem.
Uz pāris nedēļām pazudu.
Līdz beidzot devos uz Rasa kabinetu
un teicu: ''Ras, man pietiek. Es to vairs nespēju.''
Viņš teica: ''Nu, ja gribēsi atgriezties,
''vienmēr esi gaidīts, bet dari, kā vēlies.''
Tādu atbildi es saņēmu.
Pēc trim gadiem cīņas sportā
tas bija viss, kas tika pateikts.
Tā bija pēdējā reize, kad biju tajā komandā.
Es aizgāju no Ohaio Universitātes cīkstoņu komandas
un izstājos no skolas,
jo man vairs nebija stipendijas.
Štata čempions Dens Ričijs.
Mans tēvs bija ļoti nikns.
Teica: ''Tev palicis pusotrs gads.
''Kāpēc nevari pabeigt?''
Un es nespēju viņam to izstāstīt.
Nezināju, kā to izdarīt.
Nebiju pietiekami stiprs vai spējīgs,
lai izskaidrotu viņam: "Tēvs...
''tas, kas notika...
''patiesībā notika šādi...
''Un es nespēju ar to tikt galā.''
Es domāju, ka...
Domāju, ka nespēja to izdarīt
atstāja negatīvas...
Kopš tā laika mūsu attiecības mainījās uz mūžu.
Vai pateicāt saviem vecākiem?
Vai pateicu, ka man atņēma stipendiju?
Nē. Nē. Nē.
Kāds būs nākamais jautājums?
Vai pateicu, ka mani izmeta no komandas?
Pateikt vecākiem, kuri ir...
Es nepateicu vecākiem, ka mani izmeta no komandas.
Un nepateicu, ka zaudēju stipendiju.
Dažiem cilvēkiem teicu, ka vairs nespēlēju,
un viņi prasīja - kāpēc?
Es teicu, ka nebiju pietiekami labs.
Daži teica: "Par ko tu runā?''
It īpaši tie, kas mani zināja -
iepriekšējie treneri, puiši, kas vēroja manas spēles.
Viņi teica: ''Par ko tu runā?'' Es izvairījos no šī jautājuma.
Bet es šos melus pieņēmu kā patiesību.
Es sāku dzert un iekritu depresijā.
Tikmēr Dr. Štrauss aug un paplašina savas iespējas.
Iedomājieties -
ir cilvēks, par kuru ir kaudzēm sūdzību,
kas krājušās vismaz desmit gadus.
Un ko iesāk Ohaio Universitāte?
DŽONA V. VILSA STUDENTU VESELĪBAS CENTRS
Viņi paaugstina viņu.
Viņs kļūst par galveno Ohaio Universitātes veselības centra ārstu.
Varētu padomāt:
''Ko? Visi taču zināja.
Komandas ārsts nepārtraukti mazgājas kopā ar sportistiem,
''un viņš tiek paaugstināts?''
Bet, par spīti visam, tieši tā rīkojās Ohaio Universitāte.
Tāpēc Dr. Štrauss turpina darīt to pašu,
ko dara jau vairāk nekā desmit gadus -
izmanto koledžas vecuma vīriešus,
slēpjoties aiz profesionāla ārsta aizsega.
Man uz krūtīm parādījās bumbulis,
tāpēc nolēmu to pārbaudīt.
Ieskatījos studentu reǵistrā
un uzzināju par medicīnas centru, tāpēc devos tur.
Viņi teica, ka nodos mani Dr. Štrausam.
Telpā ienāca ārsts.
Viņš bija augumā mazs vīrietis.
Šķita pieklājīgs.
Viņš sāka uzdot jautājumus par to, kas noticis.
Jautāja, kāpēc esmu atnācis.
Tad viņš sāka uzdot savādus jautājumus,
vai esmu gejs un tamlīdzīgi.
Man tas šķita ļoti savādi.
Tad viņš lika man izǵērbties.
Lika novilkt pilnīgi visu,
kas arī man šķita ļoti dīvaini.
Taču viņš ir ārsts. Un es biju bērns.
Domāju, ka man jāklausa visam, ko viņš saka.
Un tālāk viņš veica
dzimumorgānu pārbaudi.
Neatceros, ka viņam būtu bijuši cimdi.
Atceros viņa elpas dvašu.
Atceros viņa elpu uz maniem dzimumorgāniem,
kad viņš tos pārbaudīja.
Tad viņš jautāja,
vai nevēlos kādreiz gulēt ar vairākiem cilvēkiem.
Tajā brīdī sāku justies ļoti neērti,
jo sapratu, ka nav labi.
Tad viņš turēja manu krūti,
viņš to it kā masēja,
un tad sāka piespiest man tuvāk savu vidukli.
Es jutu, ka viņam bija erekcija.
Es biju pilnīgā šokā,
jo nezināju, ko darīt.
Centos cik vien spēju, lai tiktu ārā no šīs situācijas.
Un devos prom.
Atceros, ka biju ļoti nikns.
Nākamajā dienā piezvanīju
Tedam Greisam,
kas bija studentu servisa vadītājs.
Viņš teica: ''Ja vēlies, vari atnākt,
''un mēs varētu kopā ar Dr. Štrausu to izrunāt.''
Ir ļoti svarīgi,
ka pirmais ziņotājs nebija sportists.
Stīvs Snaiders Hils neuztraucās
par iespējamām sekām
kā stipendijas zaudēšanu
vai kauna sajūtu ǵērbtuvēs.
Vara bija viņa rokās.
Paceliet labo roku.
Vai zvērat, ka liecība, kuru sniegsiet šajā lietā,
būs patiesība, tikai patiesība
un nekas cits kā patiesība, Dieva goda vārdā?
Es zvēru.
- Labrīt, Dr. Greis. - Labrīt.
Mani sauc Ilans Mazels.
2019. gadā saistībā ar lietu,
kuru iesniedza Dr. Štrausa upuri,
advokāts Ilans Mazels nopratināja Tedu Greisu,
Štrausa bijušo priekšnieku Studentu veselības pārvaldē.
Mana firma pazīstama ar to, ka stājamies pretī ietekmīgiem spēkiem.
Pilsētām, štatiem, ASV valdībai,
daudzām lielām kompānijām, daudz svarīgiem, ietekmīgiem cilvēkiem.
Iestājamies par taisnību varas priekšā. Tā ir mūsu misija.
Tātad Dr. Štrauss Studentu veselības centrā strādāja jūsu uzraudzībā.
Pareizi.
Dr. Greiss, manuprāt,
bija vienīgais cilvēks no universitātes, kas kaut ko iesāka ar Dr. Štrausa lietu.
Biedējoši ir tas, ka tā ir patiesība.
Viņš ir vienīgais,
kurš 20 gadu laikā kaut ko darīja saistībā ar Dr. Štrausu.
Un tas beidzot sākās 1995. gadā.
Jūs apmeklējāt tikšanos ar Snaidera Hila kungu un Dr. Štrausu, pareizi?
Pareizi.
Es iegāju telpā, un tur bija Dr. Štrauss.
Dr. Štrauss uzvedās draudzīgi.
Bet tiklīdz pateicu,
ka viņš lika man sajust viņa erekciju,
viņš uzsita ar kulaku pa galdu un kliedza,
ka cenšos sabojāt viņa reputāciju.
Atceros, ka biju kā sastindzis,
jo biju bērns.
Paskatījos uz pārējiem telpā esošajiem ārstiem
un teicu: ''Es nezinu, kas man jāsaka.''
To nezināja arī viņi. Visi bija šokā.
Tur sēžot, es sāku sevi apšaubīt. Pie sevis domāju:
''Varbūt tas bija maks viņa kabatā.
''Varbūt es kaut ko sajaucu.''
Pēc tam
es devos prom un biju satriekts. Es aizgāju.
Vēlāk man piezvanīja Teds Greiss un teica:
''Kā lai mēs vēršam šo visu par labu?'' Teicu:
''Ja esmu kaut ko sajaucis,
''tad ticēšu jums tikai tad, ja pateiksiet,
''ka tas nav noticis ar nevienu citu.''
Un tad viņš teica:
''Apsolu, ka iepriekš tas nav noticis.''
Un es teicu: ''Lieliski, tad uzrakstiet to vēstulē.''
Tad klausulē bija klusums.
Bija jūtams, ka tas viņu satrauc.
Taču pēc pāris dienām es no viņa saņēmu vēstuli.
Šī ir vēstule, kuru uzrakstījāt
Stīvenam Snaideram Hilam 1995. gada 26. janvārī, pareizi?
Pareizi.
Citēju jūsu rakstīto:
''Varu apliecināt, ka nekad neesam saņēmuši sūdzību
''par Dr. Štrausu.
''Ir bijušas tikai pozitīvas atsauksmes.''
Tas bija nepatiess apgalvojums, pareizi?
Pareizi.
Pēc 24 gadiem es uzzināju,
ka trīs dienas pirms manis kāds cits bija iesniedzis sūdzību.
Trīs dienas pirms manis.
Vai jūs Stīvenam Snaideram Hilam pateicāt par cita studenta sūdzību?
Manuprāt, nē.
Gribu apliecināt, ka nekad neesam saņēmuši sūdzību...
Es gribētu kaut ko piebilst, ja drīkst.
Lūdzu.
Es tikai nesen apjautu, ka esmu izteicis nepareizu apgalvojumu.
Bet jūs uzrakstījāt šo vēstuli 23 dienas
pēc studenta sūdzības saņemšanas?
Zinu. Bet tas bija... Es...
Man šķiet, ka es vēl nezināju par pirmo sūdzību,
kad šo rakstīju, jo nav iemesla...
Es nevarētu... jūs mani nepazīstat.
Es ar nodomu nemelotu Stīvenam Hilam. Nav iemesla to darīt.
Stīvens Hils jums teica, ka, ja ir bijušas citas sūdzības
pret... Ļaujiet pabeigt.
Pret Dr. Štrausu, tad viņš neatsauks apsūdzību, pareizi?
Tas ir viņa teiktais.
Ko nozīmē neatsaukt apsūdzību?
Varat atbildēt uz jautājumu?
Viņš teica: ''Jums jāapstiprina,
''ka nav bijušas citas sūdzības
''vai es neatsaukšu apsūdzību.''
Tā te ir teikts.
Un runa ir par apsūdzībām par seksuāla rakstura pārkāpumiem
un seksuālu vardarbību, kuras veicis jūsu ārsts Dr. Štrauss.
Tā ir taisnība.
Es gribēju, lai tas tiktu piefiksēts.
Es kļūdījos, kad viņam to teicu.
Viņi man meloja.
Viņi lika man tam noticēt, un es to izdarīju.
Un es viņiem uzticējos.
Turpināju dzīvot
ticībā, ka biju kļūdījies attiecībā uz šo cilvēku.
Un bija daudz sliktāk, nekā es biju iedomājies.
Daudz sliktāk.
Kādu vakaru
nejutos labi, un man bija grūti norīt siekalas.
Varbūt biju izdzēris par daudz degvīna.
Mans istabas biedrs aizveda mani uz Studentu veselības centru.
Es turp devos kā normāls students.
Tas bija nepatīkami, jo biju pieradis būt sportists
un...
taču toreiz biju parasts students.
Es stāvēju rindā
un nepievērsu nekam uzmanību.
Tad es paskatījos, un tur viņš bija.
Tur bija Dr. Štrauss.
Toreiz viņš nedarīja to, ko parasti.
Tā bija ātra pārbaude.
Viņš saka: ''Pie vainas ir ūka.''
Tam būtu šādi jākustās.
Bija izveidojies krampis.
Dakteris teica: ''Lai tiktu vaļā no krampja,
''vajadzēs veikt sedāciju.''
''Ievadīsim atslābinošu medikamentu,
''kas atbrīvos no krampja.''
Tāpēc biju pateicīgs.
Paldies, ka rīkojaties kā ārsts.
Viņš injicēja manī atslābinošu medikamentu.
Un teica: ''Es aizvedīšu tevi mājās.''
Neatceros iekāpšanu auto,
bet atceros, ka viņš palīdzēja man tikt līdz istabai.
Es apgūlos. Nevarēju pakustēties.
Biju gandrīz kā paralizēts.
Viņš glāstīja manu sānu vai muguru.
Domāju: ''Kas pie velna? Dīvaini.''
Bet biju tik ļoti...
centos saprast,
bet biju tik apreibis.
Īsti nevar...
Tāpēc...
Jā, tad viņš mani izvaroja.
No rīta es pamodos un...
Es centos saprast, kas noticis.
Kas...
Centos kaut ko atcerēties.
Kā mēs līdz tam nonācām?
Kā līdz tam nonācām?
Un...
Es biju pilnīgā šokā.
Biju...
Es biju...
Un kam par to stāstīt?
Kam to teikšu?
Līdz brīdim, kad intervēju Alu Novakovski,
izmeklēšana bija identificējusi 47 izvarošanas upurus.
Tagad zināms, ka viņš bija 48. upuris.
Kad uzzināju, ka viņi zina...
kad uzzināju, ka Ohaio Universitāte zina,
ka viņš apgramstīja un aizskāra sportistus,
es biju neizmērojami...
Vēl šodien domāju:
''Pie velna, šiem cilvēkiem pašiem nav bērnu?
''Viņiem nav sirds un dvēseles?''
Kā...
Tādiem cilvēkiem ir īpaša vieta, un tās nav debesis.
Tiem, kas zināja... viņi zināja.
Cik daudz ir citu cilvēku,
kuri, iespējams, nekad publiski par to nerunās?
Es pametu skolu,
un Dr. Štrauss turpināja to darīt
gadu pēc gada.
Lūk, pierādījums nr. 19.
Vēl viens satraucošs incidents. Pareizi?
Jā.
Šī ir jau trešā sūdzība pret Dr. Štrausu.
Pareizi.
Studenta A sūdzība, kas iesniegta 1995. gada 3. janvārī.
Pareizi.
Studenta B sūdzība bija iesniegta 1995. gada 6. janvārī.
Pareizi.
Un jūs uzrakstījāt šo ziņojumu 1996. gada 10. janvārī, pareizi?
Pareizi.
- Tas ir pēc vairāk nekā gada. - Jā.
Students ziņoja,
ka Dr. Štrauss izteica komentārus par viņa lielajiem muskuļiem.
- Lika viņam novilkt kreklu. - Jā.
Tad Dr. Štrauss studentam C lika
novilkt visas drēbes zem jostasvietas.
Un veica lēnu pārbaudi, kuru students C aprakstīja kā seksuālu
un neko līdz tam nepieredzētu.
Pareizi.
Un tad students ejakulēja.
Jā.
Vai esat dzirdējis par pacientu,
kas ejakulē veselības pārbaudes laikā?
Nē.
Vienīgā reize, kad tas dzirdēts,
ir saistībā ar Dr. Štrausu, pareizi?
Jā.
Sūdzības izmeklēšanas laikā
jūs nosūtījāt Dr. Štrausu piespiedu atvaļinājumā, pareizi?
Pareizi.
...devies piespiedu atvaļinājumā, kamēr notiek izmeklēšana.
Šajā lietā pārsteidzoši ir tas,
ka Dr. Greiss neziņoja
par Dr. Štrausu mediķu padomei.
Tieši Dr. Štrauss bija tas, kas ziņoja mediķu padomei par Dr. Greisu.
Sūdzība pret Tedu V. Greisu par ētikas pārkāpumiem.
Viņš uzrakstīja sūdzību, ka Dr. Greiss
bija konfrontējis viņu par seksuālu vardarbību,
un, ka Dr. Štrauss tiek apmelots.
Viņš bija cietējs šajā situācijā.
Vairāk nekā trīs mēnešus pēc studenta C sūdzības
Dr. Štrauss iesniedz mediķu padomē sūdzību par jums.
- Jā. - Un līdz tam brīdim
jūs nebijāt runājis ar mediķu padomi.
Pareizi.
Vai citādā veidā kontaktējies ar mediķu padomi.
Pareizi.
Vai iesniedzis sūdzību par Dr. Štrausu
- mediķu padomei. - Pareizi.
Un tad, 1996. gada jūlijā,
jūs tikāties ar mediķu padomi.
Jā.
Saistībā ar Dr. Štrausa sūdzību.
Jā.
Kad mediķu padome beidzot intervēja Dr. Greisu,
mediķu padome pati nolēma
sākt izmeklēšanu saistībā ar Dr. Štrausu.
Tātad līdz 1996. gada jūlijam
neviens nebija iesniedzis sūdzību
pret Dr. Štrausu, pareizi?
Rakstveidā - nē.
Mediķu padome liecina, nav bijušas nekādas sūdzības.
Pēc šī notikuma Ohaio Universitāte
sarīkoja slepenu disciplināro sēdi ar Dr. Štrausu.
Nekas netika atklāts
ne studentiem, ne citiem,
un tad viņš ļoti lielā slepenībā tika atstādināts no komandas ārsta amata
un no darba Studentu veselības pārvaldē.
1996. gada 5. augustā
Viljamss informēja Štrausu, ka ir apsvēris visu informāciju
un nolēmis, ka Štrausa pilnvaras
netiks pagarinātas, sākot ar šo brīdi, pareizi?
Pareizi.
Taču viss pārējais palika spēkā.
Viņš joprojām bija iekšķīgo slimību profesors, vai ne?
Preventīvās medicīnas profesors?
Jā.
Joprojām bija profesors Sabiedrības veselības skolā?
Pareizi.
Universitāte neatlaida Dr. Štrausu, vai ne?
Cik man zināms - nē.
Ričards Štrauss brīvprātīgi devās pensijā 1998. gadā.
Pat pēc viņa pensionēšanās
Ohaio Universitāte piešķīra viņam ''Emeritus'' statusu.
Ir liels gods saņemt ''Emeritus'' statusu.
Un Ohaio Universitāte piešķīra šo godu Dr. Štrausam.
- Jā. - Vai tā bija jārīkojas?
Laikam, nē.
Šis nebūt nav cilvēks, kurš būtu apkaunots,
un tiktu izraidīts no Kolumbusas
ar negaisa mākoni virs viņa.
Viņš ir cienījams Ohaio Universitātes biedrs,
kurš nolemj pārcelties uz saulainajiem rietumiem.
Viņš atver privātpraksi Kalifornijā
Viņš joprojām var lielīties,
ka ir ''Emeritus'' statusa Ohaio Universitātes profesors.
Tas nav cilvēks, kas ir izcietis sodu
par smagiem noziegumiem.
Viņš seksuāli izmantoja futbolistus,
cīkstoņus,
tenisistus,
hokejistus,
paukotājus.
Viņš seksuāli izmantoja studentus, kas nebija sportisti,
un kurus viņš pieņēma Studentu veselības centrā.
Viņš to darīja atkārtoti.
Viņš to darīja Ohaio Universitātes acu priekšā.
Un tas viss...
varēja mūžīgi palikt neatklāts.
Taču pēc 20 gadiem tas mainījās.
Šodien tiek sperts svarīgs solis
nepārtrauktajā cīņā par atbildības uzņemšanos un taisnības panākšanu
par briesmīgo un nežēlīgo Lerija Nasara rīcību.
Es ļoti uzmanīgi sekoju līdzi
Lerija Nasara lietai Mičiganas štatā,
jo mana meita bija vingrotāja.
Ko jūs vēlētos viņam pateikt?
Jūsu godība, paldies par iespēju
šodien būt šeit un sniegt liecību.
Es sazvanījos ar Maiku Disabato, lai apspriestu šo situāciju.
Un viņš man nolasa savu liecību.
Grūtākā lieta, kuru man jebkad nācies pieņemt,
ir tā, ka esmu Lerija Nasara upuris.
Man nebija ne jausmas, ko viņš dara,
un, ka tā ir seksuāla vardarbība vai cita veida izmantošana.
Biju mācīta uzticēties ārstiem, jo viņi ir tie, kas var palīdzēt.
Es teicu: ''Tie esam mēs!''
Viņš izslēdza gaismas.
Es biju viena, bez uzraudzības.
Katru reizi notika viens un tas pats.
Pat tad, kad biju savainojusi celi vai potīti.
Man vairāk bija kauns un pretīgi no sevis, nevis Lerija.
Jūsu godība, es uzsveru, cik svarīgi ir izmeklēt, kā tas notika,
lai varam saukt pie atbildības tos, kas ļāva Lerijam Nasaram to izdarīt.
Ir liela nozīme tam, ka pāridarītājs saņem sodu
par savu rīcību.
Paldies.
Vērot viņas par to stāstām bija iespaidīgi.
Tas manī kaut ko atslēdza.
Un es pavadīju divus mēnešus
runājot ar komandas biedriem,
lai apstiprinātu jau zināmo,
ka Ričards Štrauss ir vēl viens Lerijs Nasars.
Maiks Disabato pēkšņi vienu dienu
jautāja man par Dr. Štrausu.
Un es viņam izstāstīju savu stāstu.
Nebiju runājis ar Maiku par šīm lietām.
Un Maiks man jautāja par Dr. Štrausu.
Es sēdēju un domāju,
ka neatceros nevienu no šiem stāstiem.
Un tad, pēc pusotras stundas, sapratu:
''Ak...
''Tas notika.''
Un tas notika.
Viņš teica, ka izstāstīs viņiem.
Es apstulbu un teicu: ''Kam tu to stāstīsi?''
Viņš teica: ''Es došos uz Ohaio Universitāti
''un lūgšu viņiem veikt izmeklēšanu.''
Uz brīdi es paliku bez valodas.
Un tad lūdzos, lai viņš to nedara.
Kāpēc?
Kauna dēļ.
Apsūdzības par seksuāliem pārkāpumiem,
kas 40 gadus krājušās Ohaio Universitātē.
Maiks teica man, ka tāpat to darīs.
Gaismā nāk detaļas par izmeklēšanu
saistībā ar bijušo Ohaio Universitātes cīkstoņu komandas ārstu,
kurš, iespējams, iesaistīts seksuālas uzvedības pārkāpumos.
Lai arī negribēju piedalīties, teicu Maikam:
''Es neļaušu tev to darīt vienam.
''Es būšu tev blakus.''
Vēl viens bijušais Ohaio Universitātes students atklājis,
ka arī viņš ir bijis Štrausa seksuālo pārkāpumu upuris.
Es nolēmu,
ka viņam ir jāuzņemas atbildība.
Es runāju daudzu manu komandas biedru vārdā.
Teicu, ka gribu palīdzēt.
Dens Ričijs ir viens no vīriešiem, kurš glabāja savu noslēpumu
25 gadus.
Šajā sūdzībā iesaistīts students,
kas bijis Studentu veselības centrā.
Kad arvien vairāk cilvēku sāka runāt,
Ohaio Universitāte nolēma veikt izmeklēšanu.
OU PADOMES SĒDE
Gluži tāpat kā Pensilvānijas Universitāte un Mičigana,
viņi rīkojās tā, kā būtu
jārīkojas jebkurai universitātei.
Viņi apmaksāja padziļinātu, neatkarīgu izmeklēšanu.
Pilns ziņojums tiks publiskots pēc izmeklēšanas beigām.
Nav zināms, kad tas notiks.
Ātri vien tapa skaidrs,
ka šis atšķiras no ASV vingrotāju skandāla
un tā dinamikas.
Sāksim ar to, ka nebija vainīgā, kuru tiesāt.
Ričards Štrauss bija paspējis izvairīties no notiesāšanas.
Šo informāciju šodien sniedza izmeklēšanā iesaistītais advokāts.
Ričards Štrauss nomira 2005. gadā.
Zināms, ka bijušais OU ārsts Ričards Štrauss izdarīja pašnāvību.
Tas izklausās slimīgi,
taču pēc viņa pašnāvības es pārskatīju viņa autopsijas ziņojumu,
jo gribēju zināt visas detaļas.
Gribēju zināt, kāds bija viņa apǵērbs.
Gribēju zināt, kā viņš to izdarīja.
Gribēju zināt, kāds tam bija iemesls.
Gribēju, lai uzzinu to, ka viņš to izdarīja,
jo bija nožēlojams, tā izrīkojoties ar mums.
Tur bija teikts, ka viņš cieta lielas sāpes,
un to izdarīja, jo zāles vairs nepalīdzēja.
Viņš nenožēloja to, ko izdarīja.
Tas notika, jo viņš nespēja izturēt sāpes.
Tas ir tas, ko uzzināju. Tas ir briesmīgi.
Ja ārsts, par kuru ir runa, ir miris,
tad dažs labs varētu jautāt, kāda jēga no izmeklēšanas?
Universitāte apgalvo, ka izmeklēšanai ir divi mērķi -
identificēt un novērtēt
pret Štrausu izvirzītās apsūdzības
un uzzināt,
vai kāds universitātē strādājošais zināja par šīm apsūdzībām.
Tas, protams, varētu nonākt līdz kriminālai atbildībai.
Ja universitāte apzināti ignorē seksuālo vardarbību,
tad tā ir likumīgi atbildīga par to.
Sarežǵīti termini,
bet būtībā - vai viņiem tas rūpēja?
Vai centās to apturēt?
Vai viņi rīkojās vai nē?
OU ne tikai neko nedarīja,
viņi ļāva zināmam varmākam ieņemt augstu amatu.
Mums bija jārīkojas,
un es biju prasības iesniedzējs
lietā, kas ierosināta pret universitāti.
Par gadiem ilgušo iespējamo vardarbību
bijušie Ohaio Universitātes cīkstoņi sūdz tiesā universitāti,
apgalvojot, ka skola ignorēja viņu sūdzības
par komandas ārstu.
Atrasties šajā arēnā ir neomulīgi.
Es sūdzu tiesā universitātei,
kuras labā cīnījos gadiem ilgi.
Tas ir neprāts.
Taču tas bija nepieciešams.
Universitāte vajadzēja vairāk mūs pasargāt.
Viņi zināja, kas notiek.
Es sazinājos ar mūsu advokātiem. Teicu: ''Kas man jādara?''
Dučiem vīriešu ir atsaukušies
un sūdz tiesā Ohaio Universitāti
par bijušā skolas ārsta seksuālās uzvedības pārkāpumiem.
Tas radīja vēl vienu būtisku atšķirību starp šo lietu
un Nasara vingrotāju upuriem.
IZMANTOT 1. DIVĪZIJAS KOLEDŽAS CĪKSTONI? KĀ TAD!
Cilvēki nespēja tam noticēt.
Kā gan šie būdīgie un spēcīgie puiši
varēja kļūt par upuriem
seksuālajai vardarbībai?
TAS NAV LOĢISKI
KĀ TAD! PILNĪGAS MUĻĶĪBAS.
LIELĀKĀS MUĻĶĪBAS, KAS DZIRDĒTAS
Tie bija cīkstoņi.
Ne jau vienkārši cīkstoņi, bet arī Marks Kolmens.
Marks Kolmens bija labākais no labākajiem.
Bija nepārspējams Ohaio Universitātes cīkstonis,
ieguva valsts mēroga apbalvojumu.
Un tad, pēc šīs ārkārtīgi veiksmīgās cīkstoņa karjeras,
viņš pārgāja uz jauktajām cīņas mākslām.
Viņš bija ļoti ievērojams cīkstonis.
UFC ringā viņa rokraksts bija ''zemē un sakauts''.
Ko tas nozīmēja?
Pretinieks tiek nogāzts zemē un sakauts līdz nemaņai.
Kolmens bija kā spēcīgs zvērs.
Kā gan šāds puisis varēja kļūt par tāda cilvēka kā Štrauss upuri?
Es biju ļoti satraucies par šo visu.
Es gribēju, lai Ohaio Universitāte uzņemas atbildību,
lai tas nekad vairs neatkārtotos.
DARĪTU VISU, LAI KĻŪTU SLAVENS
Taču neviens neuztvēra mūs nopietni.
Kurš mums varētu palīdzēt šajā lietā?
Rass Helliksons.
Rass.
Manas attiecības ar viņu ir ļoti īpašas.
Kā cīņas sporta trenerim
man ir trīs meitas un vairāk nekā piecsimt dēlu.
Rass bija kā ǵimene.
Viņš man bija kā otrais tēvs.
Es uzrakstīju Rasam garu ziņu.
Būtībā pasakot, ka mums viņš ir vajadzīgs.
Stundas laikā es saņēmu atbildi.
SARUNĀ TIKŠANOS. ES BŪŠU
Ap 20 no mums satikās
vienā no apkārtnes skolām, kurā viens no cīkstoņiem
strādāja.
Mēs kopā ar viņu sēdējām un viens pēc otra
katrs izstāstījām
to, kas ar mums notika.
Katrs izstāstīja savu stāstu.
Tas bija emocionāli.
Pienāca mana kārta, un es viņam jautāju:
''Vai atceraties, ka iegāju jūsu kabinetā
''un teicu, ka man pietiek, es izstājos?''
Viņš teica, ka jā.
Teicu, ka nekad nepateicu iemeslu.
Lūk, iemesls.
Tu redzi, kā viņš atklājas,
un sāc izjust līdzjūtību un saprast, kas patiesībā notika.
Tikšanās beigās
viņš teica, ka uzrakstīs vēstuli, kam vien vajadzēs,
lai atbalstītu mūs.
Tas mums bija vajadzīgs.
Vajadzēja drošības sajūtu.
Mēs no turienes izgājām kā ǵimene.
Un, protams, pēc tam vērsāmies pie Džimija, bijušā trenera paīga.
Kopš universitātes laikiem viņa dzīve bija mainījusies.
Dāmas un kungi,
laipni sagaidiet kongresmeni Džimu Džordanu.
Paldies. Tas ir ļoti laipni.
Džimam Džordanam tagad ir nozīmīga loma
ASV Pārstāvju palātas Republikāņu partijā.
Viņa vārds pastāvīgi parādās ziņu un mediju kanālos.
Priecājamies jūs redzēt, kongresmeni Džordan.
Neatbalstu viņa politisko nostāju,
bet joprojām biju lepns, ka viņš koledžā bija mans treneris.
Viņam bija savi ideāli
un viņam bija gods.
Disciplīna nozīmē darīt to, ko nevēlies darīt,
kad to nevēlies darīt.
Rīkoties pareizi,
kaut gan labāk izvēlētos vieglāko ceļu.
Jūsu eksperti zināja.
Jūsu pārstāvji zināja.
Taču mani uztrauc tas, ka, manuprāt, arī jūs zinājāt.
Viņš bija neatlaidīgs.
Tāpēc domāju: ''Kāpēc gan šis cilvēks
''mums nepalīdzētu?''
Vai atceraties Dr. Štrausu?
Jā. Es viņu zināju.
Un Džims Džordans nepalīdzēja.
Taču fakts, ka es zināju par vardarbību, nav taisnība.
Esmu runājis ar citiem treneriem.
Viņi neko nezināja par vardarbību.
Nav pareizi apgalvot šādas lietas,
ka mēs to zinājām un neko neteicām, jo tā nebija.
Nav iespējams, ka viņš to nezināja.
Vai viņš kaut ko zināja? Visi kaut ko zināja.
Vai es domāju, ka viņš zināja?
Domāju, ka visi zināja.
Vai tas mani saniknoja? Jā.
Kā jūs aprakstītu apsūdzības, kas izvirzītas
pret Štrausu?
Zinu tikai to, ka neko nezināju par Dr. Štrausa vardarbīgo rīcību.
Tas arī viss.
Teikt, ka viņš neko nezināja, ka nekad nekas nenotika,
ir atklāta melošana.
Tie ir atklāti meli.
Mums pievienojas kongresmenis Džordans.
Pirmo reizi iepazīstoties ar visām detaļām,
kāda bija jūsu pirmā reakcija?
Zinu, ka puiši, kas to apgalvo, zina patiesību.
Zinu, ka viņi zina. Es nekad neredzēju un nedzirdēju,
nekad man netika teikts par jebkāda veida vardarbību...
Skaidri zinu,
cik reizes Džimijs ir runājis par Dr. Štrausu.
Sarunas ǵērbtuvēs atšķiras
no tā, ka kāds apgalvo,
ka piedzīvota vardarbība.
Jūs to dzirdējāt ǵērbtuvēs?
Nē. Nedzirdējām.
Varbūt citos vārdos,
kurus šobrīd varētu saistīt ar notikušo vardarbību?
Nē.
Es nebiju kopā ar Džimu ǵērbtuvēs,
tāpēc nezinu, ko viņš zināja.
Bet zinu, ko viņš man pateica.
Un tāpēc zinu, ka viņš zināja.
Viņš teica: ''Štrauss tāds ir.''
Tas lika man saprast,
ka viņš nevarēja tā pateikt, ja vien nezināja,
kas Štrauss bija.
Lūk, iemesls.
Varbūt Džimijs domāja, ka viss noklusīs. Tā nebija.
Džims Džordans noliedz, ka rīkojies nepareizi OU lietā,
taču neskaidrības un skandāls nav mazinājies.
Tā vietā cilvēki sarosījās,
un tas kļuva par lielu notikumu.
Pārstāvis Džims Džordans apsūdzēts
seksuālās vardarbības piesegšanā.
Atbildot uz apsūdzībām, Džims Džordans...
Džims Džordans, kurš tajā laikā bija cīņas sporta treneris...
Viņi Džimam Džordanam teica par to.
Un viņš neko nedarīja.
Tiklīdz lieta sāka uzņemt apgriezienus,
arvien vairāk cilvēku sāka runāt:
''Jā, tā notika.
''Tāda bija mana pieredze.''
Vēl vairāki ''Buckeye'' cīkstoņi nākuši atklātībā.
Arvien vairāk upuru nāk klajā ar apsūdzībām.
Bija sajūta, ka tā ir tikai aisberga redzamā daļa.
Un tad Džordans sāka visus apzvanīt.
Viņš sāka apzvanīt cīkstoņus.
Piezvanīja pat Ādamam Disaboto,
Maika Disaboto brālim.
Bija astoņi no rīta,
un sāka zvanīt telefons.
Es atbildēju.
Un viņš saka: ''Hei, Ādam, te Džims Džordans.''
Es domāju...
Viņš pusstundu skaidroja, ka man publiski
viņš jāaizstāv un jāsaka, ka tā nav patiesība.
Viņš burtiski raudāja klausulē.
Viņam bija pie vienas vietas par mani vai pārējiem,
viņš gribēja, lai aizstāvu viņu pret savu brāli.
Tas ir pilnīgs neprāts.
Es sapratu, ka Džimijs visticamāk runās arī ar Rasu.
Kā jau bija gaidāms, Rass klusībā nozuda.
Viņš neuzrakstīja nekādu vēstuli.
Nepiedāvāja atbalstu.
Viņš pilnībā uzgrieza mums muguru.
Es viņu biju iecēlis augstā vietā, it kā viņš būtu mans tēvs.
Tā ir riebīga sajūta.
Rass apgalvoja, ka būs mūsu pusē,
taču tad izvēlējās citu taktiku.
Es ļoti ilgu laiku centos
sarunāt individuālu interviju ar kongresmeni Džordanu.
Taču viņa birojs atteicās to organizēt.
Tā nu es uzzināju, ka viņš būs Honda rūpnīcā.
Un devos turp.
Atlēts Dens Ričijs apgalvo, ka Dr. Štrausam bija skapītis
divu skapīšu attālumā no jūsējā.
Kā jūs varējāt nezināt, ka viņš iet dušā
katru dienu
un apmierina sevi studentu priekšā,
un viņi visi par to zināja?
Viņš nebija priecīgs,
ka es viņu par to izjautāju.
Tas ir smieklīgi. Esmu atbalstījis FIB.
Esmu atbalstījis IID.
Ja domāju, ka kaut kas nav kārtībā,
vai zinātu, ka kaut kas tāds notiek,
es būtu viņus atbalstījis.
Jūs neko neredzējāt?
Tāpēc es... Nē, neredzēju.
Tāpēc pilnīgi visi treneri...
''Neviens neko neteica.
''Man nebija ne jausmas.
''Nē, tas nenotika.''
Un tad nāca lielais notikuma,
kas notika maijā.
Labdien.
Šodien vēlos sniegt komentārus
par Ohaio Universitātes piektdien izdoto ziņojumu
saistībā ar nelaiķa Dr. Ričarda Štrausa situāciju.
Gadu ilgusī neatkarīgā izmeklēšana,
kuru pasūtīja Ohaio Universitāte, ir beidzot nonākusi atklātībā.
Rīcība, pasūtot izmeklēšanu, bija pareizā lieta, ko darīt,
taču rezultāti bija ļoti negaidīti un satraucoši.
Ziņojumā tika aprakstīti seksuālās uzvedības pārkāpumi
pret vismaz 177 bijušajiem studentiem
laikā no 1978. līdz 1998. gadam.
Bez šaubām, ka ir vēl daudz upuru,
kuri nav nākuši atklātībā.
Kad ieraudzīju to visu uzrakstītu melns uz balta
un redzēju tos skaitļus,
man salūza sirds.
Man nebija ne jausmas, cik tālu tas viss bija aizgājis.
Man nebija ne jausmas.
Kad es to lasīju, domāju: ''Ak Dievs.
''Ak Dievs.''
Zināju par mūsu pieredzi. Par manu pieredzi.
Zināju par Maika pieredzi.
Zināju par dažu citu puišu piedzīvoto.
Man nebija ne jausmas par šo pieredžu apjomu
un mērogu.
Es izlasīju ziņojumu no sākuma līdz beigām.
Jo vairāk lasīju, jo vairāk es kļuvu nikns.
ATKLĀJUMI, KAS SAISTĪTI AR UNIVERSITĀTES INFORMĒRTĪBU
Mums visiem būtu jāizjūt riebuma sajūta.
Sūdzības un ziņojumus par seksuālo vardarbību
nenodeva augstākstāvošajiem
ne sporta departaments,
ne Ohaio Universitātes Studentu veselības centrs līdz 1996. gadam,
kas bija 15 gadus pēc pirmā ziņojuma saņemšanas.
Pārsteidzošākais bija tas,
cik daudz cilvēkiem bija iespēja to apturēt
un zināja par to, un neko nedarīja.
Neatkarīgs ziņojums atklāja, ka Ohaio Universitāte zināja
par ārsta seksuālo vardarbību pret studentiem,
kas aizsākās jau 70. gadu beigās.
Ziņojums atklāja, ka informāciju par Štrausu turēja noslēpumā
vairāk nekā 50 Ohaio Universitātes sporta departamenta darbinieki.
Viņi zināja un piesedza to.
Viņi to piesedza.
Pārsteidzoši, cik daudz cilvēkiem
bija jāpiever acis,
lai viņš tik ilgu laiku netiktu pieķerts.
OU izmeklēšana,
vai apsūdzības ietekmēs vēlēšanas?
Visi zina, ka tā nav patiesība.
Esmu runājis ar kolēǵiem,
un viņi visi zina, ka tā nebija.
Vai itin nemaz nesatraucaties?
Kongresmenis atkārto,
ka noliedz to, ka zināja par šo vardarbību...
Džims Džordans ir gļēvulis.
Viņš ir gļēvulis.
Viņš nav līderis. Viņš ir gļēvulis.
Viņš pameta mūs.
Mūsu galvenais treneris pameta mūs.
Tas ir pretīgi.
Es satiku Rasu cīkstoņu pasākumā. Viņš ienāca telpā.
Viņš uzvedās kā parasti.
Teica: ''Hei, Fred, kā sokas?''
Es paspiedu viņa roku. Teicu: ''Hei, Ras.
''Kad tu pastāstīsi patiesību?''
Tad viņš apstājās. Teica: ''Es par to nerunāšu.
''Lai tev jauka diena.''
Un aizgāja prom.
Kopš tās dienas neesmu ar viņu runājis.
Pirms šis viss atklājās,
man bija iespēja runāt ar medijiem,
bet es izvēlējos to nedarīt.
Es pārdomāju, jo to neizdarīja Rass.
To neizdarīja Džims Džordans.
Cilvēki, par kuriem domāju, ka viņi būs man blakus,
to nedarīja.
Tāpēc es nolēmu, ka kaut kas ir jāsaka.
Un es to darīju padomes sēdē.
Es negribēju doties uz avīzi. Negribēju neko teikt.
Domāju, ka man jārunā šeit, jo man rūp Ohaio Universitāte.
Esmu kāds, kurš...
Sarkanā un pelēkā krāsa ir manās asinīs.
Labākais laiks manā dzīvē bija būšana ''Buckeyes'' komandā.
Esmu lasījis sociālos medijos publicētās lietas.
Gandrīz vai ir sajūta, ka esmu problēma, nevis upuris.
Es neesmu problēma. Mēs nebijām problēma.
Kāds slikts cilvēks bija problēma.
Mēs gribam, lai jūs rīkojaties pareizi,
lai mēs varam dzīvot tālāk.
Es novērtēju, ka mums tiek dots laiks, lai šeit ierastos un runātu.
Maiks Šaks teica:
''Es došos runās ar padomi.''
Teicu: ''Labi, esmu ar tevi. Es arī runāšu.''
Es izstāstīju savu stāstu.
Laikā no 1988. gada rudens līdz 1992. gada rudenim
es biju pakļauts seksuālai varmākai,
kas slēpās zem šīs universitātes komandas ārsta aizsega.
Balstoties uz jūsu pašu ziņojumu, universitāte par to zināja.
Zināja gan pirms es uzsāku mācības, gan pēc tam.
Šī universitāte mūs pievīla,
un jūsu spēkos ir izlemt,
kā rīkoties tālāk.
Tāpēc atstāju šo jautājumu jūsu ziņā.
Vai jūs atkal mūs pievilsiet vai rīkosieties pareizi?
Paldies.
Varat būt drošs, ka šī padome jūs uzklausa.
Esam apņēmušies rīkoties pareizi.
OU publiski pauž nožēlu.
Ohaio Universitāte pauž dziļu nožēlu
par Štrausa dekādēm sen paveikto vardarbību.
Tas bija nepieņemami,
un universitātes toreizējā bezdarbība nav attaisnojama.
Mēs apzināmies universitātes kļūdas
laikā, kad Ohaio Universitātē darbojās Štrauss.
Taču tā bija manipulācija, meli un maldināšana.
Aiz priekškara
viņi uzsāka cīņu pret mums.
OHAIO UNIVERSITĀTE PIEPRASA PRASĪBU NORAIDĪŠANU
Ohaio Universitāte vienlaikus apliecinot, ka rīkosies pareizi,
patiesībā lūdza noraidīt visu lietu,
pamatojoties uz noilgumu.
Saskaņā ar Ohaio likumiem, prasību var iesniegt divu gadu laikā.
Tas notika senāk nekā pirms diviem gadiem,
tāpēc nepaveicās.
Noilguma termiņa izmantošana
ir pēdējais salmiņš varmākām
seksuālās vardarbības lietās.
Redzējām to saistībā ar katoļu baznīcu.
Redzējām to saistībā ar ''Boy Scouts''.
Redzam to saistībā ar dažādām organizācijām,
kas cenšas izvairīties no atbildības.
Un OU to izmanto aizstāvībā.
Būtībā viņi tik veiksmīgi
spēja noslēpt Dr. Štrausa vardarbību,
ka ir par vēlu, lai viņus iesūdzētu tiesā.
Simtiem šokētu un niknu prasības iesniedzēju iebilst
pret universitātes prasību
noraidīt viņu prasības, atsaucoties uz lietas noilgumu.
Kad viņu izmeklēšana atklāja,
cik daudz cilvēku ir iesaistīti
un cik liela problēma tā ir,
viņi krita panikā.
Tas bija graujošs ziņojums.
Kā jau zināms, 177 upuri
bija ļoti maza daļa no patiesā kopējā skaita.
Tie ir tūkstoši.
Tas ir neaptverami.
Tā bija totāla piesegšana,
kuru veica universitātes augstākā līmeņa darbinieki.
Ja ir viena lieta, kas OU padodas labāk
nekā futbols,
tad tā ir maldināšana.
Viņu stratēǵija bija apgalvot,
ka viņi ir nokavējuši,
taču neiedomājās,
ka federālais tiesnesis pateiks:
''Upuriem ir taisnība.
''Ohaio Universitāte cītīgi centās to noslēpt.
''Viņi piesedza varmāku.
''Un izmantoja lietas noilgumu savai aizstāvībai.''
Un pēkšņi sasparojās daži ļoti ietekmīgi cilvēki.
Ohaio Universitāte šodien
informējusi federālo apgabala tiesu par savu nodomu izveidot
tā saucamo
Štrausa individuālo izlīgumu programmu,
izbeidzot apmēram pusi no prasībām,
kas iesniegtas pret universitāti.
OU upuru priekšā izlika naudas podu.
Norādītā summa būtiski atšķīrās
no tās, ko piedāvāja citas universitātes,
kuras bija saskārušās ar seksuālās vardarbības skandāliem.
Pensilvānijas Universitāte un Mičiganas universitāte uzņēmās atbildību
tādā veidā, kā to nedarīja Ohaio Universitāte.
Skaidri redzams, ka OU neizturas pret seksuālās vardarbības upuriem
tāpat, kā to darīja citas universitātes.
Tas, ka esam vīrieši sportisti,
ir iemesls, kādēļ esam šeit.
Tāpēc pret mums izturas citādāk.
Vai mēs būtu godīgi
pret vīriešiem, kas kļūst par seksuālās vardarbības upuriem,
ja pieņemtu šo summu, kas ir mazāka?
Mēs varējām vienoties.
Varēju parakstīt līgumu,
dzīvot tālāk un aizmirst to.
Nerunājot par mazo summu un to, uz ko tā norādīja,
es vēl izlasīju to, ka viņi neuzņemas nekādu atbildību
par to, kas bija noticis.
''Mēs noliedzam jebkādus pārkāpumus.''
Tā tur bija rakstīts.
Nopietni?
To viņi sauca par izlīguma programmu.
Tieši to viņi centās mums uzspiest.
Izklausās pēc lieliska darījuma, OU.
Taču viņi stāsta par to citādāk.
''Viņi izvēlējās neparakstīt izlīgumu.''
Par spīti visam
es joprojām vēlos dot iespēju,
lai vērstu šo visu par labu.
Jo galu galā mēs tomēr esam ''Buckeyes''.
Ir sajūta, ka mēs būtu šeit ieradušies nogremdēt jūsu universitāti.
Taču mēs neesam šeit, lai to darītu.
Es mīlu šo universitāti.
Kopā varam paveikt varenas lietas, ja apvienosimies,
un jūs rīkosieties pareizi.
Paldies par veltīto laiku. O-h...
Teicu: ''O-h.''
Kādam bija jāpasaka: ''A-i-j-o.''
Taču tā nenotika.
Kā jau teicu,
ja kāds to pasaka, un tu neatbildi ar ''a-i-j-o'',
tad tu neesi īsts ''Buckeye''.
Tu esi kaut kas cits.
Ohaio Universitāte joprojām neizprot
un nav spējusi apjaust,
cik lielu postažu ir nodarījusi
tūkstošiem vīriešu dzīvēs.
Tūkstošiem vīriešu.
Liels šķiršanās gadījumu skaits,
problēmas ar atkarību izraisošām vielām,
gan alkoholu, gan narkotikām.
Bijuši vairāki pašnāvības mēǵinājumi.
Un nezinu nevienu vīrieti, kas regulāri apmeklē ārstu.
Nevienu.
Ir ļoti slikti.
Zini,
es domāju par to, kā dzīve varēja izvērsties,
jo esmu daļa no tā.
Es nedrīkstu ļaut sev bieži par to domāt,
jo tas nav patīkami.
Jā.
Kāds reiz jautāja:
''Tu esi cietušais vai upuris?''
Viņš gribēja saprast atšķirību.
Man bija jāpadomā, un es teicu:
''Es izcietu seksuālo vardarbību, taču kļuvu par OU upuri.''
Prasības iesniedzēju advokāti uzskata,
ka OU vēlas aizkavēt
vai pat apturēt šīs lietas nonākšanu līdz tiesai...
Ja viņi vēlas turpināt maksāt, lai cīnītos pret mums tiesā,
tad arī mēs turpināsim.
Ja tas būs jādara vēl piecus gadus, mēs darīsim.
Ja desmit gadus, tad arī darīsim.
Ir jāuzņemas atbildība.
Cilvēki jautā, vai daru to naudas dēļ.
Jā, daru to naudas dēļ. Pateikšu iemeslu.
Ja vēlies kādu sodīt,
piemēro viņiem piecu dolāru sodu un saki:
''Nedari tā vairs.''
Viņš samaksās piecus dolārus, jo tas nekas nav.
Lūk, pieci dolāri.
Un tad izdarīs to atkal.
Summai jābūt nozīmīgai,
un tā ir nauda, kuru viņiem nāksies atdot,
jo viņi neaizsargāja sportistus,
kurus viņiem bija jāpasargā,
kad lika viņiem cīnīties viņu labā.
Jā. Es vēlos, lai viņi par to samaksā.
LEMONBEJAS VIDUSSKOLA ENGLVUDA, FLORIDA
Šis ir septītais gads kopš esmu treneris,
un es ticu tam, ka šis sporta veids ir pats pamācošākais.
Ar šiem puišiem veidojas attiecības,
kas pielīdzināmas attiecībām vecāka un bērna starpā.
Viņi sasniedz punktu, kad sāk uzticēties,
un tas ir tik īpaši.
Nespēju iedomāties,
ka varētu neatbalstīt savus puišus.
Ak...
Cīņas sporta zālē uz sienas
ir vārds ''godīgums''.
To es sludinu saviem puišiem.
Tas ir tas, kas cilvēku patiesi raksturo.
Ohaio Universitāte ir mājas
vienam no lielākajiem sporta departamentiem valstī.
Kopš 2018. gada, kad no Dr. Štrausa cietušie iesniedza prasību,
Ohaio Universitātes sporta departamenta kopējie ienākumi
bijuši vairāk nekā 1,2 miljardi ASV dolāru.
Pārstāvis Džims Džordams neatbildēja uz filmas veidotāju aicinājumu
piedalīties intervijā.
Rass Helliksons neatbildēja uz filmas veidotāju aicinājumu
piedalīties intervijā.
Ohaio Universitāte noraidīja filmas veidotāju lūgumu intervēt
vienu no padomes locekļiem.
2023. gada martā Ohaio Universitāte lūdza Augstāko tiesu
izskatīt viņu lietu,
savai aizstāvībai minot lietas noilgumu.
2023. gada jūnijā Augstākā tiesa atteica lietas izskatīšanu.
Lietu nosūtīja atpakaļ apgabaltiesai
turpmākai tiesvedībai.
Subtitrus tulkoja Elīna Bite pēc TransPerfect Media pasūtījuma