Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Spremna? Moraš izaći sama, može?
- Ne! Neću! - Opusti se.
- Ne boj se. - Ne!
PLIVAJ PREMA MENI
Hajde.
Idemo, Julia. Plivaj prema meni.
Hajde.
Ispruži noge. Nemoj savijati koljena. Hajde.
Ispruži noge. Jače zamahuj.
Daj mi ruku.
Hajde. Dođi.
Dođi ovamo.
- Tako. Idemo. - Ne.
- Zadnji put. Spremna? - Ne.
Ne boj se. I ja sam tako naučio.
Daj mi ruku. Dođi.
Vidiš? Ne moraš se bojati.
Daj, Cristóbale. Pusti je.
Idemo?
Estela.
Estela!
Estela, jesi li tu?
Nije zapela. Drži se.
- Julia, nije smiješno. - Julia.
Daj, nije smiješno. Prestani.
Dosta je bilo.
Hajde. Daj, zlato! Julia, dosta.
Prestani, imam posla. Umorna sam.
- Estela će ti isplesti pletenicu. - Zdravo.
Spojite me s pedijatrijom na četvrtom katu.
Da, sedmogodišnja djevojčica. Ima skoliozu.
Rekli su mi da ima blagu vrućicu.
Dobro. Uputite je na zaraznu, molim vas.
Idemo očistiti uši štapićima?
- U redu. - A bez štapića?
Onda trpi.
- Ovo ide u smeće. - Dobro.
- Sve. I ova kutija. - U redu.
Još nije bacio maminu odjeću.
Gle.
Gle što sam našla. Kapu za plivanje.
Zlato, kupit ću ti novu. Obećavam.
Hej, ljubavi.
Pogledaj me.
Rado bih išla s tobom, ali ne mogu.
- Dobro? Ići će Estela. - Ali praznici su.
Smijem li krenuti drugi put?
Ne. Ostalo je samo jedno mjesto. Morala sam ga rezervirati.
Navuci joj kapu.
Ljubavi, pogledaj me.
- Vježbat ćemo skupa na jezeru Caburgua. - A kada idemo?
Izađi malo, zabavi se i nauči nešto novo.
Ne možeš stalno biti u kući s Estelom.
Daj da ja malo sjednem.
Ne.
- Vidimo se. - Bok.
- Izvolite? - Ja sam joj pratnja.
Mame,
hoćemo ih potopiti?
Prvo puhnemo.
A kad dijete čvrsto zatvori oči,
potopimo ga pa izronimo.
Može?
Tako. Bravo.
Odlično. Bravo.
Tako.
Boli me.
Boli me!
Hej, voda je puna ušiju.
Tko će ti ih poslije iščešljati? Ja?
Neću.
Krenite otraga, lakše je.
Bravo, Vicente.
Dobro.
Brže. Pratite gđu Nataliju. Može?
Ovuda. Polako, nemojte trčati.
Mame i tate, u kantini možete doručkovati.
Hajde.
Spremna, Julia?
Samo polako, nema žurbe. Dođi kad budeš spremna.
- Hajde. - Spremni?
Može? Idemo. Jedan, dva...
Idemo u vodu?
Hajde, Julia. Ti si na redu. Hajde.
Što je?
Dobro. Ostali, u vodu. Idemo, djeco!
Hej. Što je bilo?
Ne želiš u vodu? Hoćemo skupa? Dođi.
Nećeš? Sva su djeca već ušla.
Nema veze, naučit ćeš. Dobro?
Hajde, skupa ćemo skočiti. Na tri. Jedan, dva, tri!
Gospođo? Pardon, ne možete ovamo.
Gospođo...
Spremni? Idem na tri...
Julia, jesi li dobro? Želiš ići kući?
Idemo? Hajde.
Čekajte.
Mora ostati do kraja sata.
Uzalud smo dolazile.
Tebi je to u redu?
Sad moraš sa mnom jer imam još obveza.
- Što ću reći tvojim roditeljima? - Da ne želim plivati.
Ali kad-tad morat ćeš naučiti.
Gdje si ti naučila plivati?
Jesu li te silili?
Joj, baš si dramatična. Ja ću te naučiti.
I kraj priče.
Idemo na sladoled?
Nisi umočila ni prst.
Idemo.
Pričekaj me ovdje.
- Zdravo. - Dobar dan.
Primateljica je María Rosa Torres.
Dobro.
- Novac može podići od sutra u Castru. - Aha.
- Mora pokazati broj s potvrde. - Dobro
Gospođo!
Potvrda.
- Dalje. Dobar dan. - Zdravo.
Julia!
Što sam rekla? Ne smiješ odlutati! Idemo!
Idemo!
Hajde!
To ti je zadnji put.
Idemo?
Kupit ću ti nešto.
Jednu sitnicu. Nešto korisno.
Vrati to. Rekla sam jednu sitnicu.
- Idemo. - Plava meni, ružičasta tebi.
- Ne volim ružičastu boju. - Ni ja.
Uvijek je tako prvi put.
- Na prvom satu uvijek je teško. - Grozno je.
Ali morat ćeš se naviknuti.
Eto.
Što je bilo, Estela?
Voda je bila jako hladna.
I bilo je previše polaznika.
A to može biti opasno.
Taj je klub svakim danom sve gori.
Rekli su da će biti najviše pet polaznika.
Bilo ih je puno više. Skoro 43 ili više.
Kad dođemo na jezero, znat ćeš plivati.
Ako se djeca boje ući u vodu,
trebaju krenuti od dubine na kojoj mogu dotaknuti dno.
Da bi naučila plivati,
korisno je uranjati glavu u vodu i vježbati izdisanje na...
Ovo je videopoziv, mama. Vidim ti samo kosu. Okreni kameru.
Vidiš li sad?
Ovdje je povrće nejestivo. Potpuno je bezokusno.
Baš lijepo.
Jesu li autobusne karte poskupjele?
Nemoj ih kupovati za blagdane jer će tada biti skuplje.
Zašto planiraš ostati tako kratko?
- To nema smisla. - Sonia radi na uzgajalištu lososa.
Kaže da nije loše.
Da nisi ni pomislila. Dobro ti je tamo.
Sestrična ti radi za crkavicu.
A osim toga, truju ta jadna stvorenja.
Onda se ljudi razbole i umru.
Ušla su četiri provalnika.
Prema izgledu i kretnjama zaključio sam...
Opljačkali su trgovinu u kojoj kupujem.
Ma naviknut ćeš se na sve. Ljudi su u stanju ubiti i zbog mobitela.
Noću provaljuju u kuće.
Tako ti je to.
Ma nije, mama.
Juanita!
Borja!
Dođite ovamo!
Djeco, moramo ići kući!
- Zdravo. - Estela, gle.
Možemo li na brod?
- Dajte. - A tko su ovi gusari?
Borja uvijek ide prvi.
Čekaj. Polako.
Ovo je naš brod, Estelita. Bit ćemo dva tjedna na jezeru Caburgua.
Da, ali baš je sićušan.
- Predobro! - Sviđa vam se?
Ovdje se silazi.
Tako. Dođi.
Eto.
Jedan, dva, tri, četiri, pet, šest,
sedam, osam.
Odmori se.
Sve sam bolja, ha?
Donekle.
Kako to misliš?
Pa, donekle.
Pet puta deset...
Pet pa deset puta pet...
Dvanaest pa trinaest...
- Dvanaest ili trinaest sati. - Aha.
Pomažeš mi da dulje izdržim.
Dakle, prvo se mora zagrijati.
Onda bi ti trebalo pomoći.
- Osjećaš li što? - Da.
Što ste tako ozbiljni?
- Ti si novi? - Ne baš, imam 40 godina.
Ali nisam ni prestar.
Šalim se. Počeo sam raditi prošli tjedan.
Crveni, molim.
Ne voli kad ljudi troše.
Bome je strog.
Radiš tu negdje?
I ja.
Vidjet ćemo se ako opet svratiš.
Vremena imam na bacanje. Bilo mi je drago.
Ma kamo ćeš?
Hej, uspori malo.
Moraš uživati u hrani.
Govance jedno maleno.
Ne laj.
Iš!
Hajde, bježi!
Joj, Estela, preumorna sam. Ne da mi se ići na otvorenje.
Mara, to ti je prijateljica. Požurivala si me.
Sad je pola osam. Donde ima 47 minuta vožnje.
A još dok parkiramo...
Julia, ustani. Imaš noge.
Prestani puzati.
- Ako ne večera, nema televizije. - Dobro.
Kustosica?
Ili umjetnica?
- Ove. - Dobro.
Julia.
Stalno me prati pogledom.
Eto. Sad više neće. Okrenuli smo je naopako pa ne može.
Hajde, idi spavati.
Hajde. Naspavaj se.
- Sonia, ne mogu sad. - Čekaj. Radi se o tvojoj mami.
Što se dogodilo?
Ne znam što se točno dogodilo, ali...
Nisam stigla razgovarati s njom.
- Pala je. - Gdje je?
Onda su je posjeli, a to se ne smije.
A što...
- Tko ju je našao? Vidjela si je? - Nisam.
- Susjeda ju je našla. - Kako je?
- Našla ju je na podu. - Bila si ondje?
Jesi li vidjela što je slomila?
Uhvatila se za granu i grana je pukla.
Pala je sa stolice i slomila kuk.
U bolnici je. Operirat će je.
- Možeš li ostati s njom dok ne dođem? - Mogu, naravno. Bez brige.
- Dogovorit ću se s ljudima za koje radim. - Može.
Hoćemo se igrati?
Zašto pušiš?
Što trebaš?
Ne. Idi u krevet.
Maloljetnicima je ulaz zabranjen.
Tvoji ne vole da ulaziš u ovu sobu.
Bojim se.
Opet je nešto na krovu.
To su zvijezde.
Ozbiljno ti govorim.
Onda su to miševi. Trče po krovu.
Ne mogu ni popušiti u miru.
Takvi rogovi iznova rastu svake godine.
Zažmiri.
Samo sove ne spavaju.
Zahvaljujući točkastom krznu stapaju se s okolinom
i postaju gotovo neprimjetni.
Točke imaju tri mjeseca. Za godinu dana...
Kad sam ja bila dijete, nisam se micala do jutra.
Spavala sam kao mumija.
Morala sam spavati s mamom.
Danas je pala, a bila je sama.
Tako je to s njom.
Nikad se ne zna.
Kaže da ne želi da dođem,
a ja znam da želi.
Bok, maleni!
Hej!
Ti si starija od moje mame?
- Otprilike smo iste dobi. - I ti ćeš umrijeti kad i ona?
Prvo mi je umrla baka.
Nena.
Sljedeći će umrijeti moj tata,
pa moja mama ili ti, a onda ja.
Ne.
Zločeste djevojčice žive jako dugo.
Kao korov su.
- Cristóbale. - Molim?
Estela želi razgovarati s nama.
- O čemu? - Želi ići u posjet mami.
- Mama ti ide na operaciju? - Da.
Moraš na put, Estela?
Da. Sutra će joj operirati kuk.
Pa, danas su to rutinske operacije.
Komplikacije su vrlo rijetke, tako da...
Ne mogu, Cristóbale.
Bit ću cijeli dan u ateljeu i pripremati pakete.
Imam rok u ponedjeljak. Ne mogu.
Znam.
A da ti platimo avion? Onda možeš otputovati u ponedjeljak.
To bi bilo bolje, ha?
Gle, ako sad odeš, neće te ni pustiti k njoj.
- Istina. - Bolje da joj dođeš nakon operacije.
Moći ćeš je voditi na kontrolu, pomagati joj dok se oporavlja...
Ne diraj mi ladicu.
Upravo je operiraju.
Bok, Estela. Upravo se probudila iz anestezije.
Malo je tužna, ali kažu da je to normalno.
Je li dobro?
U tvojim usnama Ja želim ugasiti žeđ
Što je ovo?
Amajlija. Donosi mi sreću i štiti me.
Od čega?
Od toga da se ne zaljubim.
Zašto se ne želiš zaljubiti?
Da mi ne bude teško.
Lijepa je. Daš mi je?
Ne, moja je.
Idi se družiti s djecom.
Nisam raspoložena.
Ne, daj mi to!
Ne!
- Prestani! - Hej. Smirite se.
Ne!
Hoću novi list.
Želim da odu kući.
Čula sam te.
Julia.
Zašto si se opet zaključala?
Vraćaš se mami?
A tko će onda tebe čuvati?
Ustani.
Jutros me nazvao tvoj brat.
Da? Uskrsnuo je?
Joj, nemoj. Vas ste dvoje isti.
Mama, ja nisam nestala.
Otišla sam raditi.
Doći ću čim Sonia potroši slobodne dane.
Izmjenjivat ćemo se.
Rekla sam ti, dobro sam.
Čuvaj slobodne dane za godišnji.
Dobro, mama.
Čujemo se sutra.
Pusa. Bok.
Gle što ti je donijela!
- Evo, mali. - Svaki dan pita za tebe.
A ne znamo ti ni ime.
Estela.
Carlos. Drago mi je.
Upao je i u tvoju kuću?
Da, ali nije moja.
Baš je žicaroš, ha?
Ide od kuće do kuće.
Odakle si?
- S Chiloéa. - S Chiloéa?
Kako je ondje?
Ima više drveća nego ljudi.
Javorova, hrastova, brijestova, mirta,
lovora.
- A gdje ti živiš? - Ovdje.
Čuvam kuću prijatelju.
Na nekoliko mjeseci.
Samo malo. Ovamo.
Kad sam došla u Santiago, zrak mi je smrdio na prašinu.
Bilo je strašno vruće i sve je bilo žuto ili smeđe.
Žuta stabla, smeđa brda.
Žute zgrade, smeđi trgovi.
Što radiš? Nemoj pušiti. Ako te vide, dobit ću otkaz.
Ma nema šanse. Gdje bi našli zamjenu u ovo doba godine?
„Šefe,
radimo li na Dan mrtvih?”
Zezaš me, ha?
„Jesi li ti mrtav? Nisi?
Onda? Hajde, primi se posla.”
Urnebesno.
- Ja sam spremačica! - Skini to!
Skini to, odmah!
Skini je, Julia!
Skini pregaču!
Daj, Julia. Skini to.
Je'n, dva, tri, zaroni.
Je'n, dva, tri, izroni. Je'n, dva, tri, zaroni.
Je'n, dva, tri, izroni.
Je'n, dva, tri, zaroni.
Isprsi se, kao golub.
Golubovi ne plivaju.
Radimo ovo već sat vremena. Smijem li se odmoriti?
Baš si tvrdoglava, mama. Zašto ne miruješ?
Sad ću se vratiti u krevet. Hranila sam mačku.
Sretan Božić, mama.
- Hoće li slaviti večeras? - Estela!
Mama, moram ići. Nazvat ću te poslije.
Bok.
- Dobra večer. Nešto se dogodilo? - 'Večer.
Jeste li vi prijavili da se netko mota ovuda?
Nisam. Ne znam ni broj. Ovdje svi spavaju.
Broj je 1818.
Aha, dobro. Hvala.
Provjerit ću ulaz.
Otvori!
- Otvori! - Otvori!
Da vidimo. Što si dobila?
- Što je to? - Fora!
- Tko je to? Bok! - Papiga. Gle.
- Ima nešto ovdje. - Gle.
- Ovo? - Evo, zlato.
- Evo. Gle. - Jingle bells.
Jingle bells.
- Djed Mraz je blesav. - Ma ne.
Djed Mraz je blesav.
Reci nešto.
Julia je lijepa.
Sviđa ti se?
Joj, Estela.
- Gdje je? - Imamo dar za tebe.
- Joj, ma dajte! - Što bi to moglo biti?
- Izvoli? - Hvala puno.
- Otvori! - Da vidimo.
Ajme, ručnik. Krasno.
Unutra je i račun.
- Ako ga budeš morala zamijeniti. - I kupaći kostim!
Taman za izlet na jezero.
Predivna boja!
- Super je. - Hvala.
Ali u jezero ne ulazim ni da mi platite.
Idem ja polako, da ne zapnem u gužvi. Može?
Dobro.
Estela, idi s njim.
- Prošli put torta mu se raspala putem. - Zdravo.
Zdravo.
Uzmi me u naručje Ja bit ću tvoja sjena
Dok si kraj mene Osjećat ćeš se kao žena
- Kakvi su to jeftini pjesmuljci? - Želim te sada...
Želim te sada
I otkad ti to pjevaš?
Ti si na redu.
- Hajde. - Idemo. Jedan, dva, tri!
- Jedan, dva, tri. - Jedan, dva, tri, četiri!
Zamalo!
Zamalo.
Gdje je izlaz?
Pokaži mi izlaz!
- Želiš da ostanem? - Ne.
Gdje je izlaz?
Gdje je?
Onuda.
Lijevo iza bazena nalazi se napuštena kuća.
Dalje ne znam. Eno, onuda.
Ne.
- Ja sam. - Uzmite sve!
- Sve uzmite! - Estela je! Otvori!
Otvori vrata!
U redu je.
Otišao je.
- Zatvori vrata. - Evo.
- Dobro si? - Jesam.
- Zaključaj. - Bježao je iz susjedne kuće.
- Jesi li sve zaključala? - Jesam.
- Zovi policiju. - Zvala sam, ali razbio mi je mobitel.
- Onda zovi zaštitare. - Već jesam. Ništa ne vidim.
Ima li koga?
Oprostite.
- Kome mogu dati izjavu... - Ne sad. Pričekajte.
- Dobra večer. - Zdravo. Dobra večer.
Pođite sa mnom.
Jesi li ih uspjela vidjeti?
Jadna susjeda.
Svezali su je samu u kupaonici.
A muža su svezali s djecom.
Užas!
Takvo što napraviti jednoj majci...
To se radi iz čiste zlobe.
Ili u panici.
Bio je to neki klinac. Izgledao je jako mlado.
Više nismo sigurni ni u vlastitom domu.
Ne znam kako si se usudila izaći iz sobe.
Stvarno si hrabra.
Mogla si stradati. Imala si sreće.
Ima li vruće vode?
Ima. Želite li čaj?
Da, molim te.
Evo.
Bok. Kako si?
Samo je želim malo čuti.
- Poslala si mi manje novca. - Znam, nisu mi još platili.
Čak ni kad ti je mama bolesna?
- Koliko imaš dopusta? - Deset dana. Više ne mogu tražiti.
Dobro. Smislit ću nešto.
- I nije to dopust, nego moj godišnji. - Nadoknadit ću ti to.
Javi mi kad se sutra probudi.
Možda će dugo spavati. Nije htjela jesti. Ništa nije htjela.
Što je?
Nema lajanja, jesi li čuo?
Stavi ih u ormar u hodniku.
To nam je za zaštitu. Ne puštaj Juliju ovamo.
Mislim da se inficiralo.
Leukociti su joj povišeni.
Da, magnetska rezonanca pokazala je lokalizirani hematom na mjestu reza.
Na tom području stvorio se i edem.
Zato mislim da je došlo do infekcije.
A pacijentica se žali na bolove.
I ima vrućicu.
- Gdje je Julia? - Nije tu.
- Julia? - Sad čekamo nalaze.
Jesi li se bojala lopova?
Nisam.
On se više bojao.
Zamisli da upadneš u kuću nepoznatim ljudima,
po mrklom mraku,
a svi oko tebe vrište od straha.
I traži te policija.
Ma daj.
On se bojao. Vikao je.
Ova je kuća strašna.
Dobro da nije ušao u sobu tvojih roditelja.
Vidio bi portret tvoje bake.
Joj, baka!
Ima ovakvu facu.
- Ja se bake bojim. - Da, to bi ga još više uplašilo.
Pas!
Dođi.
Kako se zove?
Zove se Dadú.
- Zbog njega si zatvorila vrata? - Da.
Podsjeća me na psa mojih prijatelja iz djetinjstva.
Susjeda je imala dva sina mojih godina.
Bili su blizanci. Jedan se zvao Jaime.
I drugog smo zvali Jaime da ne bi bilo zabune.
Sviđali su mi se pa sam ih ljubila.
- Poljubila bih jednog... - Kako?
Ovako.
A onda bih poljubila drugog Jaimea.
A onda bi se oni poljubili. Izgledalo je kao da ljube ogledalo.
Baš si gadljiva.
Bilo je lijepo.
Sad ja vozim.
Hajde.
Kamo želiš ići?
Kući.
Zar nije dogovor u osam?
Pa osam je.
Ajme, okrenuo se sat.
Ma ne volim ljetno vrijeme pa...
Nikad ne okrećem sat.
Dakle, moram ići. Bok.
- Ajme! - Što je?
- Što je to bilo? - U čemu je problem?
- Kakav je to prvi poljubac? - Molim? Sad ćeš ti vidjeti.
Estela!
- Pomozi mi, molim te. - Evo.
Eto ga.
Dobro je.
Eto.
Kako je bilo, Iváne?
Dobro. Čuo sam se sa zaštitarskom tvrtkom.
Postavit će kamere nakon Nove godine.
- Dobro. - A postavit će i električnu ogradu.
Pokrit će sva problematična mjesta.
- Hvala ti, Iváne. - Nema na čemu.
Napokon.
Nego, je li malena naučila plivati?
Zna doplivati do ruba i sama izaći.
Super! Neka još malo vježba i predstavljat će nas na Olimpijadi.
Što vidite na ulici?
- Ništa. - Ništa.
Ništa? Ma nemoguće. Na ulici uvijek nečega ima.
Na ulici je opasno. Onuda se motaju kriminalci.
Dosta, Iváne. Imat će traume.
Hajde, djeco. Idite kući.
- Hvala. - Iváne.
Da?
Dodaj me u grupu sa zaštitarima.
Može. Naravno. Daj mi broj.
- Četiri. - Četiri.
- Četiri, dva, dva. - Četiri, dva, dva.
Devet, dva.
- Devet, dva. - Osam, devet.
- Estela García.
- Aha. - Radim za Jensenove.
- Što ti je? - Osjećam hladne trnce u leđima.
A što kaže doktor?
Ma joj, Lita! Znaju oni što rade.
Tek su te operirali. Bit ćeš bolje.
A gdje je malena?
Bok, Julia.
Bok.
I pas gleda televiziju?
Neki se čovjek zapalio.
Lita, ne daj joj da gleda takve stvari. Imat će noćne more.
- Ali želi gledati. - Tvrdoglava je kao i ti.
Zato i jesi sama.
Nisam sama.
Nisi?
Stvarno?
ČETVRT POD NADZOROM
Polako. Spuštaj nogu.
A sad glumi zid.
Druga ruka.
Jedan, dva, tri.
Do kraja. Tako!
Želim ga odvesti u Chiloé.
Bio bi sretan i slobodan. Gnjavio bi svinje i jeo zečeve.
Kad ideš?
Ne znam. Mami je sada bolje.
Ali ima i loših dana.
Oporavak nije linearan.
Možemo li kupiti pivo?
Što sam vam rekao?
Ma dajte. Zašto ne?
- Dadú! - Rekao sam ne.
- Ma neka kupe i odu. - Dođi, Dadú.
I djeca polude kad dođe ljeto.
Dadú.
Zakon.
- Dadú. - Hvala!
Časna je vikala na mene.
Uzela sam tanjur pun variva i nabila joj ga u lice.
Bam.
Mama je tog popodneva morala doći po mene.
Cijelim putem nije rekla ni riječi.
A kad smo došle kući, počela se smijati.
Nije se mogla prestati smijati.
„Bacila si joj varivo u lice!”
Umirala je od smijeha.
Mama se onda morala vratiti na posao i rekla mi je: „Estelita,
moraš naučiti sama brinuti o sebi.”
I otišla je, a ja...
S nepunih 14 godina ostala sam potpuno sama.
- Izvolite, gospodine. - Dadú!
Kako vam mogu pomoći?
Kasno je. Idemo.
Hej, hoćeš da dođem oko ponoći? Možemo popiti pivo u uličici.
Vidim da ti je dosadno.
Jedino im je unuče, a nisu joj došli na rođendan.
Ma daj! Hej, Estela.
Ali...
Ozbiljno.
Sigurno im je miljenica, ha?
Moraš malo otići na selo.
Skoro si ga srušila!
Posudit ću ti jaknu...
Jesi li dobro?
Idemo.
Hej, Carlose. Ipak ne mogu danas.
Vidimo se sutra? Imam slobodan dan.
Gle.
Moja pjesma!
Ne!
Kakav spektakl! Najbolji u Južnoj Americi, a i u svijetu.
Još nas minuta dijeli od ponoći.
Zaboravimo na sve loše stvari koje su se nam dogodile,
pamtimo samo lijepe uspomene i dočekajmo novu divnu godinu.
Završava još jedna godina i počinje veliki spektakl.
- Tu je i gradonačelnik. - Devet!
- Svjetla se gase. - Osam!
- Sedam! Šest! - Sedam! Šest!
- Pet! Četiri! - Pet! Četiri!
- Tri! Dva! Jedan! - Tri! Dva! Jedan!
Idemo!
Sretna Nova godina!
- Sretna Nova! - Julia!
Julia!
Sretna Nova godina! Sve najbolje!
Sretna Nova godina, Estela!
- Puno zdravlja, novca i sreće! - Puno novca!
Sretna Nova, draga!
Sve najbolje.
Estela.
- Sretna Nova. - Sretna Nova godina.
- Sretna Nova godina. Sve najbolje. - Sretna Nova.
Sve najbolje.
- Također. - Hvala.
- Julia! Idem je naći. - Može.
Julia!
Reci joj da dođe.
- Julia! - Julia!
Dovedi je! Reci joj da dođe!
Neka dođe ovamo!
- Julia! - Julia!
Hej! Bok, maleni!
Sretna Nova.
- Kako si? - Dobro.
Hvala.
Hej, stani.
- Ono je tvoja soba? - Da.
- Bok. - Bok.
Hajde.
Dođi.
Ako ti ne treba, daj je meni.
A što će ti?
Ne želim se zaljubiti.
Pa, ne želim ni ja.
A zašto se briješ?
Za svaki slučaj.
Imaš dečka?
Odakle ti to?
Hoću ići s tobom.
Stric mi je rekao da ćemo ići jahati.
Ništa od toga. On te ne može voditi.
Baš me briga što je u bolnici jer je lud.
Lud? Tko ti je to rekao? Odakle ti to?
- Očito nije gluha. - Idemo.
- Idi se igrati s tatom. - Idemo tati.
Estela!
- Moram ići. - Ali danas imam slobodan dan.
Za 18 minuta moram biti u bolnici.
Pacijentica je loše i hitno mora na operaciju.
Bit ću ondje cijelu noć. Nadoknadit ću ti.
- Zdravo. - Bok.
- Pozdravi Estelu. - Bok.
- Imam jedno pitanje. - Reci.
Smije li Julia prespavati kod mene?
Naručit ćemo pizzu.
Da, jest ćemo pizzu.
Julia nije kod kuće. Otišla je nekamo s mamom.
Nažalost, morat ćete se družiti drugi put.
Hej, Juanita.
- Hvala. Čut ćemo se. - Ne!
- A kad bi vam odgovaralo? - Ma laže.
Oče naš, koji jesi na nebesima...
- Sprovodi ne izgledaju tako. - Mrtvi ne govore.
Zlo, nestani.
Bježi od nje.
Otvori usta.
Derište jedno!
Ugrizao ga je miš?
Ne, Julia.
Ne, Julia! Nemoj!
Van!
Da vidim.
Dođi.
Boli me.
Ipak ćemo je cijepiti protiv bjesnoće.
Mama, uhvatite je za ruku.
Brzo smo gotovi.
Idem po lijek.
Skini kacigu, Julia.
Skini je, Julia.
Opasno je, Carlose.
Pa, došla je motociklom.
Nije sigurno. Idemo.
- Estela. - Dobro jutro.
Dobro jutro.
Došlo je do komplikacija tijekom operacije.
Septička embolija.
Djevojčica je umrla u sali.
Umrla je?
Oživljavali smo je više od pola sata nakon operacije, ali...
Nismo uspjeli.
Dali ste sve od sebe.
Trebam se naspavati.
Nemoj da me Julia probudi, može?
Dobro.
Hoću da dođe.
Nije on kriv. Miš je kriv.
Da to nisi ponovila.
Hoću da dođe.
Nema nikakvog psa. Nije ga ni bilo.
Dođi, Julia. Idemo gledati televiziju.
Ne želim.
Posudit ću ti amajliju.
To je za odrasle, a ne za djecu.
Mama!
Stigla sam.
Ma gdje je moje zlato?
Bok, zlato. Imam nešto za tebe.
Stiglo je u komadu. Baka ti to šalje.
Stavila si parfem?
Bok.
- Hej. - Bok.
- Spavao si? - Jesam.
Uzeo si mi lijekove.
- Popio sam dva. Ali bolje mi je. - Super.
Kako je prošlo?
Dobro. Svi smo doručkovali u sedam, kao u djetinjstvu prije škole.
Kraj prozora ili prolaza?
Na donjem katu i daleko od zahoda.
Eto.
Hvala ti.
S ovakvim ekranom ne mogu ništa.
Spavao si ovdje?
Vlasnik se vratio, pa... Ovako ću samo nekoliko dana.
Imam sobicu otraga.
Još nije došao?
Nije, ali bude. Uvijek dođe.
Sigurno se ljuti na mene.
Hvala ti.
Lopovi su jako lukavi.
Evo. Zapišite si.
Gore su tri, a dolje jedna žica pod naponom od 12 000 V.
- Koliko? - Dvanaest tisuća.
- Dvanaest tisuća? - Da. Nitko neće moći ući.
- Samo želim da služi svrsi. - Hoće.
Peče me.
Ako peče, znači da zacjeljuje.
Proći će do izleta na jezero.
Bi li radije išla na kruzer pun duhova na kojem si samo ti živa
ili na plažu s najdražom osobom oko koje plivaju
morski psi ubojice?
Najradije bih išla s tobom na jezero.
Prvo ću posjetiti mamu, a onda idem s vama.
Već imam karte.
Može?
Samo ćemo se odmarati.
Dojadit će nam spavanje.
Ostat ćemo na brodu dokasno...
i promatrati zvijezde.
Zdravo. Je li Estela kod kuće?
Kako bih ti to mogla reći preko telefona?
Susjeda ju je našla.
Nemoj se ljutiti na mene. Morala sam ići u Punta Arenas na posao.
Grozno je. Jedva spajamo kraj s krajem.
A gdje je sad?
Pokopali su je.
Pedro je sve riješio.
Napokon se pojavio.
Hajde.
Naručili smo pizzu.
Pojedi malo.
I samo se odmaraj.
Vratio si se!
Došli smo samo nakratko.
Netko mi čuva blagajnu.
Baš si razmažen.
Ma da.
Jesi li bolje?
Jesam.
- Bok. - Bok.
Moramo snimiti ženu koja stoji iza svega.
Prestani.
Skriva se.
Svejedno ti vidim lice.
Glumice jedna.
Bi li radije imala kuću iz snova s plažom koja je samo tvoja
Ili svoj privatni avion,
koji ti je ujedno kuća i njime letiš kamo god želiš?
Što bi radije?
Ako nemam pomoć, za mene to nije odmor.
Da.
Ona tvoja djevojka bila mi je super.
Sestra djevojke koja je bila na zamjeni kod tebe.
Bila je draga, sjećaš se?
E da. Ona.
Estela ne ide s nama?
- Ne ide. - Ali obećala je.
Ne želi ići s nama. Zamolila nas je da je pustimo.
Nazvat ću te.
Lažljivice!
Julia.
Zločesta si!
Ne.
Drekec!
Julia.
- Rekla si da ideš s nama! - Julia.
Glupačo!
- Julia, što ti je? - Ne! Glupačo!
Oprosti, Estela.
Što je tebi?
- Što ti je? Prestani! - Glupačo! Neću!
Ne! Van!
Van! Iš!
Kako si ušao?
Van! Iš!
Dadú!
- Ne. - Dadú!
Julia?
Čiji je to pas?
Dođi. Julia, dođi ovamo.
- Znaš tog psa? - Da.
Kako ga znaš?
Ugrizao me.
Ugrizao te?
Da. Vozili su me u bolnicu motociklom.
- Išla si u bolnicu na motociklu? - Da.
Van! Bježi, idi kući!
Estela, otvori mi.
Estela, otvori.
Otvori vrata.
Estela, otvori.
Pogledaj me.
Što sam ti skrivila?
Stvarno si mislila da mi neće reći?
Ja sam joj mama.
Idemo.
Otjeraj to pseto odavde. I spakiraj se.
Iš!
Hajde, bježi!
Van!
- Rekla sam ti da ga otjeraš! - Van!
Idi u sobu!
Van! Iš!
Nemojte ga tjerati!
Van!
OPREZ – ELEKTRIČNA OGRADA
Estela, ne diraj ga! Ubit će te struja!
Iváne.
Iváne, upomoć!
Iváne.
Iváne, dođi, molim te!
Iváne, dođi!
Ostani ovdje.
Estela, nemoj! Julia.
Smiri se, Estela.
Gotovo je.
Smiri se.
Zdravo, Iváne.
Više ne radim za njih.
Da, upravo odlazim.
Molim?
Što se dogodilo malenoj?
Gospodine, stanite!
Moram izaći!
Prijevod titlova: Martina Grujić