Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Стига бе. Това истина ли е?
Колко добре опечена пуйка!
Супер.
Какво мислим за приятеля на Пати?
Не знаех, че ще идва.
И аз. За протокола,
на мен не ми харесва.
Не разбирам едно нещо.
Защо дъщеря ми излиза с тази откачалка?
Защо говориш така?
Прилича ми на свестен младеж.
Има нещо в него, на което не вярвам,
и го виждам в очите му.
В очите му?
Прекалено е подреден. Всичко му е на място.
Това не ми харесва.
Проблем е, че е подреден? - Да.
И не е особено красив.
Сега ми хрумна.
На кого ти прилича? На ето този тук.
Много смешно.
Значи е приятен, сладък и подреден младеж.
Вероятно всяка неделя ходи на църква.
Още една черна точка.
Затова не го харесвате, безбожници.
Като говорим за църква, къде е Лесли?
Ще идва ли с децата? Какво става?
Ами, да. Не. Да.
Момчетата са с половинките си,
а ние с Лесли...
Тя реши да отиде във Феърфийлд.
Много го обича. - Бирата дойде. Студена бира.
Винаги е харесвала Феърфийлд. Томи, точно навреме!
Здрасти, Томи. - Здрасти.
Трябва да опиташ новата ни партида.
Съгласен.
Тате, знаеше ли,
че Пати ще води надутия благородник на вечеря?
Да, да. Тъкмо за него говорим.
Не ни радва.
Вие сте нетърпими.
Да дадем шанс на хлапето.
Денят на благодарността е.
Ехо, тук сме.
За вълка говорим...
Пати, в кухнята сме.
Здрасти. - Здрасти!
Честит Ден на благодарността. - Привет, хора.
Леле! - Извинете, малко закъсняхме.
Опитахме да направим орехов пай.
Това е третият опит.
Третият път е на късмет. Супер е.
Здрасти. - Здрасти.
Здрасти. Как си, Ти Джей?
Честит Ден на благодарността. Има ли студена бира?
Моля те, тате. Говорихме за това.
Името му е Терънс Джоузеф
и го наричай така.
Знам, но Терънс Джоузеф е толкова засукано.
Нямаш ли нещо по-кратко?
Терънс Джоузеф,
не обръщай внимание на брат ми.
Всички тук с радост ще те наричат
с християнското ти име.
Благодаря.
Една бира ще ми дойде добре.
Заповядай, красавецо.
Най-доброто от марката "МакМълън".
Искам само да кажа,
че жилетката ти е убиец, Ти Джей.
Радвам се, че си тук.
Благодаря.
Бари, искам да ти благодаря,
че ме поканихте тук
със семейството толкова бързо.
Или да те наричам Финбар?
Гледай ти, имаме си умник.
Ти ли го накара ме нарича Финбар?
Не, тате, така ти е името.
Да, вярно е,
но само на един човек на планетата
беше разрешено да ме нарича Финбар
и това беше майка ми.
Бари, аз те наричам Финбар.
И аз те наричам Финбар.
Добре, значи са трима души на планетата,
на които е разрешено да ме наричат Финбар.
Все пак добре дошъл у нас.
Закачете си палтата
и след малко сядаме да вечеряме.
Да, звучи добре.
Благодаря, Бари.
Отивам.
Верно ли?
Финбар,
страхотна работа.
Добре дошъл, Терънс Джоузеф.
Преди да започнем това великолепно угощение,
искам да кажа няколко думи.
Обичам да вдигам тост
в чест на този празник
на благодарността.
Омъжих се на мъж от клана МакМълън
и винаги съм изпитвала признателност,
че съм част от това семейство.
Когато Джак почина,
Бари, ти и Патрик...
ме взехте под крилото си,
където се почувствах у дома си.
Томас, Патриша, гледам на вас като на свои деца
и обожавам това семейство. Наистина.
Благодарна съм, че седя тук,
на тази маса, с всички вас.
Честит Ден на благодарността.
Говорейки за благодарности...
искам да направя едно съобщение.
С Терънс Джоузеф се сгодихме.
Божичко,
за какво говориш?
Сгодили сте се?
Откога го обмисляте?
От известно време,
така че не е изненада,
че снощи той повдигна темата.
За мен определено е изненада.
Трябва да призная, че това малко ми разбива сърцето,
но не защото не се радвам за вас,
а защото Ти Джей не прояви добрия вкус
да ме попита предварително.
Татко, Терънс Джоузеф.
Говорихме за това. - Добре.
Терънс Джоузеф, благодари се, че не съм традиционалист,
иначе сега щяхме да сме в задния двор
с боксови ръкавици на ръцете.
Тате, искаш ли
да изтичам
да донеса ръкавиците?
За жалост не се шегуват.
Малко съм шокирана.
Защото бих допуснала,
че ще поговорим по темата. Може би...
Искахме да е изненада.
Е, мисията изпълнена.
Я ми припомни откога излизате.
От юридическото училище.
Още от първата среща знаехме,
че сме един за друг.
Тя говори за целите в живота.
Какво искат да постигнат заедно.
Такива ми ти работи.
Съжалявам, че трябва да вкарам мрачна нотка,
но бракът не е нещо,
което се отмята от списък.
Прибърза ли човек,
това повлиява на живота му.
Да не споменаваме, че и двамата сте много млади.
Виж татко.
И двата пъти се е женил млад.
Дано не свършиш като мен.
Не мисля, че опира толкова до възраст.
Благодаря, лельо Моли.
Опира до жизнения опит.
Това съсипа брака ни с чичо Джак,
защото никой от нас
не беше спал с друг човек преди сватбата.
Това ни спретна кофти номер.
В какъв смисъл?
Я, сега проговори.
Страхотен въпрос, Терънс Джоузеф.
Брат им Джак ми изневери.
Простих му, но не забравих.
Или забравих, но не му простих.
Както и да е, след изневярата
му отмъстих и спах с друг.
Стига бе. - Направих го.
Всъщност с няколко. И знаете ли какво?
Това ми показа, че бракът ни е бил грешка!
Мисля, че не трябва да си припомняме тези неща, Моли.
Освен това...
не искам провалените чужди бракове
да опетняват този.
Затова вдигам тост
за новите годеници.
Благодаря ти, чичо Пат.
Нека отпразнуваме този ден
като началото на една дълга и здрава връзка.
За цял живот. Запомнете.
Тате, кажи му да млъкне.
Мисля, че двамата с леля ти
казвате верни неща.
Когато двама души се съберат
в сърцата си, както сте направили вие двамата...
любовта и доверието
не трябва да се приемат за даденост.
Понякога обаче става така.
Искам вие...
двамата...
обичта и радостта ви да се умножават,
а не да умират и гният...
защото никой не предсказва катастрофите.
Браво на теб, хлапе.
Пати, успокой се.
Всичко е наред.
Добре съм...
Искам да завърша тоста.
Завършвам тоста си за Пати и Терънс Джоузеф.
На този ден благодарим.
Особено...
на роднините.
За роднините.
Какво ти става?
Защо загуби присъствие на духа?
Един тост не можеш да вдигнеш,
без да се изложиш.
Здравей, Патрик.
Какво става, човече? Добре ли си?
Бари, искам да те питам, когато дойде за Великден,
забеляза ли търкания между Лесли и мен?
Не, не повече от обичайното.
Може би ги игнорирам по-лесно,
когато момчетата са вкъщи.
Ще бъда честен с теб.
Откакто се върнахте от Калифорния,
тя не е същата.
Това беше преди 15 години, човече.
Тя поиска да се изнеса.
Сега, когато сме като дърво без корен,
тя иска да започне нова глава в живота си.
Божичко. - Очевидно тази глава
не включва мен.
Съжалявам, човече.
Какво значи това? Не живееш в къщата ли?
Така изглежда.
Надявах се
да остана тук за малко.
Тук? При мен?
Имам ужасното предчувствие,
че не говорим за една нощ.
Няколко седмици, максимум месец.
Ти бъзикаш ли се с мен? Месец?
"Дай на този, който проси,
и не се отвръщай от онзи, който ти иска на заем."
Матей, 5:42, Бари. - Отсега ти казвам.
Започнеш ли да цитираш проклетата Библия,
изхвърчаш на минутата,
камо ли да стоиш цял месец.
По дяволите.
Прости му, Отче наш.
Не знае какво върши.
Леле.
Леля ти Моли описа брака
като доста кофти нещо.
Кара го да изглежда като безнадеждно начинание,
обречено на провал,
гарантирано завършващо с изневяра и разбити сърца.
Да, но това, че чичо Джак
беше задник, който й изневери,
не означава, че всички мъже са като него.
Тя се аргументира добре
относно онова
"с колко души си спал",
защото и двамата нямаме голям опит.
Като твоят е дори по-малко от моя.
Това не ме притеснява, защото изборът е бил мой.
Да, добре.
Значи няма проблеми, че си спала само с мен?
И не ти е любопитно какво би било
с някой друг?
Не, но ме плашиш, Терънс Джоузеф.
Трябва да си наясно, че го правиш.
Ще ти кажа едно нещо. И мен ме е страх.
Ужасен съм
и виня леля ти за това.
Само че... не знам.
Може би е права.
Може би ти трябва повече опит
между краката, преди да се омъжиш.
Имаш предвид конкретно мен
или безлично "ти"?
Двете.
Само го предлагам,
защото не искам да свършим
като лелите и чичовците ти
с изневери и разводи,
защото не сме
си начесали крастата.
И какво предлагаш?
Мисля да се разделим за кратко.
Мислех, че съм готов за брак,
но явно не съм.
Може всеки да отиде
на няколко срещи...
да се запознае с други хора и тогава ще разберем
дали сме готови за това, или не.
Не ми трябва още опит.
Готова съм. - Добре, не се сърди.
Да се разделим пробно за един месец.
И ако ни е писано, ще го разберем.
Ако не...
ще си спестим болката и горчилката,
от които страдат роднините ти.
Ти сама го каза.
Леля Моли ти е била като втора майка.
Да я послушаме.
Може би знае за какво говори.
В любовта няма половинчати неща, Терънс Джоузеф.
Няма да се разделям пробно.
Пати, стига. Хей.
Ще е добре и за двама ни!
Какво стана, по дяволите?
Да не би да разтрогна годежа,
за да сваля други момичета?
Направи го. Добре.
На това му се вика изненада.
Не го очаквах.
Ще се справиш, Пати.
Няма да плачеш
на улицата.
Ако ще плачеш, че го направиш
някъде на скришно.
Благодаря.
Чакай малко. Моли МакМълън?
Божичко, Уолтър. - Ти ли си?
Отдавна не сме се виждали.
Как си?
Добре. Добре съм.
Ти как си? - Добре.
Прибирам се вкъщи при момичетата...
за Деня на благодарността.
Сега говоря с едната.
Чакай малко. - О, не.
Скъпа, ще ти се обадя след малко.
Срещнах стара приятелка.
Да, добре. До скоро.
Чао.
Извинявай. - Няма проблем.
Момичетата се тревожат
дали старецът им ще се прибере вкъщи.
От колко години
не съм ви виждала с Шерил? Божичко.
Значи не си чула.
Шерил почина преди няколко години.
По дяволите. Съжалявам. - Да.
Ракът е кофти работа.
Както и ти знаеш. - Да, прекалено добре.
Връщаш се от Деня на благодарността
с Бари ли? - Да.
Няма бягане от фамилия МакМълън.
Какво ново около теб?
Още ли преподаваш? - Не.
Продавам недвижими имоти след...
Исках ново начало,
след като момичетата пораснаха и се изнесоха.
Какво съвпадение,
защото си търся агент,
защото мисля, че е крайно време
да продам старата къща в Лонг Айлънд.
Онази, в която двамата с Джак...
Ако още нямаш оценка,
може да се уговорим за оглед...
Страхотно. Чудесно.
Добре. Тогава...
Напиши си номера и...
Разбира се. - Страхотно.
Готово. - Добре.
Приятно ми беше, че се видяхме. - И на мен.
Ще ти се обадя. - Добре.
Честит Ден на благодарността.
ФАРЕЛ БАР И ГРИЛ
Извинете, може ли още едно?
Добре.
Здрасти.
Нека позная. Преместила си се от Уисконсин.
Чула си, че в Бруклин е страхотно,
но сега живееш в скапана гарсониера
с три съквартирантки в "Бушуик"
и се чудиш: "По дяволите,
какво правя тук на Деня на благодарността?".
Не.
Съжалявам, че ще те разочаровам, но съм оттук.
Извинете. - Наистина ли?
Извинявам се.
Заприлича ми повече на хипстърка, отколкото на местна.
А ти откъде си? - Пресечката на "Керъл Гардънс"
и "Кони Айлънд".
Верно ли? Оригинален бруклинец?
Малко сме останали.
Роден и отгледан
в "Уиндзър Терас"
на няколко пресечки оттук.
Може ли да получа още едно, моля?
Това там приятелят ти ли е?
Вече не е.
Това обяснява сълзите.
Добре си се сетила да го зарежеш пред хора.
Представи си какво щеше да стане,
ако бяхте... - Заповядай.
...сами вкъщи.
Благодаря, тъкмо навреме.
Аз съм Томи, между другото.
Карън.
Ами...
приятно ми е, Карън.
Пак ли те отрязаха? - Има време.
Заповядайте, г-н МакМълън, Томи.
Честит Ден на благодарността и на двама ви.
Благодаря, Брайън. - И на теб, Брайън.
За дълъг и весел живот.
За бърза и милостива смърт.
За красива и вярна мадама.
За една студена бира и после втора.
Баба ти
щеше да се гордее с теб.
Мир на праха й.
Тате, мислех си едно нещо.
През този уикенд вкъщи разбрах
колко ми липсва Бруклин.
Вече не ми харесва, каквото чувам.
Мислех, че ще ми харесва да работя във високите технологии,
но не се чувствам творчески удовлетворен.
Мисля да преследвам мечтата си.
Направи ми услуга. Преди да кажеш нещо,
да не си напуснал работа,
защото нямам пари за даване назаем.
Тате, искам да стана актьор.
Актьор?
Какво разбираш от актьорска игра?
Ходил ли си на курсове?
Не ми трябва диплома, за да стана актьор.
Или го имаш в себе си, или го нямаш.
Както каза за писането:
"Не може да научиш на талант".
А на теб кой ти каза,
че имаш поне капка талант?
Нали точно ти ни повтаряше:
"Намери нещо, което обичаш,
и няма да работиш и един ден през живота си."?
Да, но тогава бях млад идеалист.
Вече има добавки към него.
"Намери нещо, което обичаш,
и ти е почти гарантирано,
че животът ти ще е пълен с разочарования
и най-вероятно ще фалираш в преследване на мечтата си.
Но пък е по-добре от това да работиш от 9 до 17 часа."
Как я мислиш? Как ще си вадиш хляба,
докато преследваш мечтата си?
Мислех да работя при чичо Пат.
В пивоварната. Да.
Ще помагам с маркетинга,
социалните медии, такива неща, а после...
Освен това си мислех,
за да спестя пари, ще е добре
да се върна да живея вкъщи.
Вкъщи?
При майка ти в Маями
в голямата къща с големия басейн.
Страхотна идея. - Не, тате.
Тук, в Бруклин, с теб.
Тук? В Бруклин? При мен?
Извинявай, че те разсейвам.
Мислех, че водим сериозен разговор
за връщането ти вкъщи.
Какво искаш да ти кажа?
Денят на благодарността е. Как да откажа на момчето си?
Днес е ден за даване.
Тъкмо казах на чичо ти Пат,
че и той може да се нанесе...
Добре дошъл у дома, синко.
Наистина ли?
Мерси, тате.
Сватбата се отменя!
Само защото леля Моли вкара в главата на Терънс Джоузеф идеята,
че ни трябва повече опит,
преди да се оженим.
Съжалявам, хлапе.
Не мога обаче да кажа, че съжалявам,
защото и аз като леля ти Моли, имам своите опасения.
Аз обаче съжалявам,
така че ще оценя високо малко съчувствие
вместо язвителни коментари.
Пати, дължа ти извинение.
Моето мелодраматично поведение не помогна.
Да, беше страховита гледка
възрастен мъж да реве така на масата за ядене.
И аз бих се уплашил.
Патриша, имам въпрос.
Предвид куфарите, да предполагам ли,
че и ти като брат си няма да се нанесеш
при майка си във Флорида?
Как така като брат ми?
Напуснах работа и ще остана за малко при татко.
Тъкмо когато бях решила,
че няма как да стане по-зле.
Знам, че вероятно
не искаш да чуеш това,
но мисля, че така е за добро.
Защо?
Защото само с него си...
имала връзка,
а си мисля, че това е жалко.
Откъде знаеш?
Ти Джей го спомена веднъж, като се нафирка яко.
Надявам се, че си го наритал,
задето говори така за сестра ти.
В това няма нищо лошо, Пати.
Като католик те поощрявам.
Като твой брат те съжалявам.
Някой би ли ми казал защо смятате,
че това е подходяща тема за разискване пред мен?
Направете ми услуга.
Томи, до края на вечерта
искам от теб да говориш за... нищо.
Не ми пука какво мислиш.
Аз вярвам в силата на любовта
и брачната институция,
като за разлика от теб, леля Моли и татко...
Извинявай.
...нямам проблем с верността.
Добре казано, Пати.
Бог се усмихва на онези, които правят тази жертва,
и се мръщи на другите, които не я правят.
Защо ме въвличате в това?
Изневерих само на първата си жена.
И ако не го бях направил, нямаше да срещна майка ви.
Ако не бях срещнал нея,
нямаше да ви има вас, моите две прекрасни деца.
Значи в такъв случай,
може би изневярата е нещо хубаво.
Това родителско възпитаване ли беше?
Тате, логиката ти е извратена, но според мен е вярна.
Да се върнем на темата.
Може ли да остана тук?
Виж сега.
Когато се разведохме с майка ви,
купих тази къща с надеждата
да изградя втори дом за нас.
Предвид събитията от тази вечер, бих казал, че съм успял.
Объркана съм. Това "да" ли беше?
Разбира се.
Но трябва да има някакви правила.
Няма да ви готвя, няма да ви чистя
и определено няма да ви пера.
Ако искате нещо от това,
говорете с Патрик,
който също се нанесе тази вечер тук.
С най-голямо удоволствие.
Благодаря.
Гледай ти.
Бебчетата ми са пак с татко.
Хора, вдигнете чаши.
За Идеалната Пати и Ужасния Томи.
Добре дошли вкъщи, деца.
Имаш ли минутка?
Внимавай какво ще кажеш.
За какъв ме имаш?
Може да съм бил дървен всезнайко, клоунът на класа
и училищният шут,
но знам, че сега не е време за шеги.
Какво искаш тогава? - Да ти кажа,
че те подкрепям!
Знам колко го обичаше.
Само това?
Без подигравки? Без гадни забележки? Без тъпоумни коментари?
Когато ситуацията го изисква, мога да съм сериозен.
Искам обаче да те питам нещо.
Дай да чуем.
Не е нещо важно...
но след като ще живеем заедно,
ще е хубаво да пробваме
да се разбираме, нали?
Да.
Затова се надявах
да не ме съдиш строго.
Аха.
Аз не те съдя.
Само се притеснявам от импулсивността ти
и прибързаните решения,
които могат да те доведат до разочарования,
горчилка, нещастие
и абсолютен провал.
Е, струваше си да опитам.
Знаеш ли какво осъзнах?
Не е осъждане.
Завист е.
Аз да завиждам на теб?
Абсурд да го мислиш сериозно.
Разбирам те. Аз съм забавен, а ти не си.
Аз съм душата на компанията,
а ти си странното момиче в ъгъла,
с което никой не иска да говори.
И аз бих завиждал.
Мислиш ли, че причината може да това,
че моето самоуважение не е обвързано с нуждата от внимание?
Твоята несигурност
те кара да ми завиждаш.
Винаги си ми завиждал.
Точно за какво в живота ти бих ти завиждал?
Не знам.
Трудовата ми етика, стабилността, любовта във връзката ми.
Знаеш ли какво усещам сега в теб?
Разочарование. Горчилка. Нещастие.
Кое беше последното?
А, да. Провал.
Махай се!
Направо е невероятно колко си ми липсвала.
Май започват добре.
Да, скандалите между децата.
Топлят ти сърцето.
Хей!
Хей.
Помниш ли ме?
Не бих казала... - Помниш ме.
Запознахме се във "Фарел".
Накара един нещастник да реве в бирата си.
А, да.
Г-н Кореняка. - Точно така.
Хапвах си пица,
видях те,
реших да ти кажа "здрасти" и да разбера как си.
Е, как си?
В момента съм раздразнена.
Така ли? Заради мен?
Не исках да се натрапвам.
Само да кажа едно "здрасти".
Сега обаче... Чао.
Не, съжалявам. Не е заради теб.
Просто... трябваше да обядвам с приятели,
но те ми писаха, че бившият ми е тук.
Значи си раздразнена заради ревльото, а не заради мен.
Радвам се да го чуя.
Имам идея. Хрумна ми ей сега.
Защо не зарежеш приятелите си?
Обядвай с мен.
Защо не?
Ако влезеш, знаеш,
че ситуацията ще е неловка
и ще се питаш:
"Защо не обядвах с Томи Мак?
Ами ако това е бил единственият ми шанс
за нещо изумително,
а аз съм оставила да ми се изплъзне?".
Това може да те преследва до края на дните ти.
Значи намекваш,
че изумителното нещо, което може да ми се изплъзне,
си ти?
Не!
Ние!
Е, какво ще кажеш?
Просто един обяд.
Бира, бургер, може би малко смях.
Бургер?
Парче пица не ти ли стига?
Каква пица?
Точен мерник.
Ами...
защо не. - Така ли?
Хайде, момиче.
Добре.
Колко време бяхте заедно?
Почти четири месеца.
Най-дългата ми връзка досега.
Но си я усетила по-дълга, нали?
Като доживотна присъда.
Е...
обичаше ли го?
Божичко, не!
Какво? - Какво?
Не, не, не.
Никога не съм се влюбвала.
Никой не е успял да ме накара.
На мен ли го казваш!
И на мен ми предстои да изпитам това специално чувство,
за което говорят хората.
"Не мога да спра да мисля за нея."
"Момичето от мечтите ми." "Любов от пръв поглед."
Глупости! Никога не ми се е случвало.
Моите приятелки ми казват,
че когато целунат някого... - Аха.
...просто го целунат, представи си, им настръхва кожата,
усещат гъделичкане и пеперуди в стомаха,
и веднага знаят, че това е единственият,
а аз си мисля: "Пеперуди ли? Вие бъзикате ли се с мен?".
Гъделичкане и настръхване? Беги оттук.
Не знам. Може би просто не съм устроен така. Съжалявам.
Не, не, не. Няма за какво да се извиняваш.
За студените сърца.
Дано никога не се поддадем на измамната истинска любов.
Да не говорим за пеперуди.
Майната им на пеперудите.
Какво...
Божичко, не!
О, боже.
Тате!
Егати ужаса.
Тате!
Всичко наред ли е?
Божичко! Какво става тук?
Какво е станало? - Кранът.
Капе целия следобед
и ми пречи да спя.
Опитах се да го поправя, но той започна да ми пръска в лицето!
И не спира.
Знаеш ли кое ме притеснява
повече от крана?
Че е следобед,
а ти си още в леглото.
Няма ли да ходиш днес на работа?
Не, обадих се, че съм болна.
Още не съм готова... да се върна сред хората.
И това е защото
още скърбиш за Терънс Джоузеф?
Да, очевидно.
Минаха почти две седмици.
Не го ли преодоля?
Изобщо не ми помагаш.
Връщам се в леглото. - Патс. Патс.
Извинявай. Чуй сега.
Може да имаш по-добър мъж от него.
Първо,
той не е особено красив.
Има много съмнителен поглед.
Второ, прояви дързостта да ме нарече Финбар.
И трето, най-важното,
той е ирландец католик, който се преструва на протестант.
Така де.
Благодаря, че ме изпрати.
Моля. - Напълно ненужно,
но оценявам жеста.
За мен беше удоволствие.
Колкото и да не вярвам в любовта,
вярвам в кавалерството.
Ще бъда напълно откровен
и ще ти кажа,
че днес си прекарах чудесно.
Да, добре. Аз също.
Много приятна изненада. - Добре.
Искам да добавя като допълнение...
Това е повторение, но казвай.
...че се радвам, че не пропуснахме
това изключително изживяване,
което споделяме в момента.
Изключително ли? Не.
Мисля, че още не сме стигнали дотам.
И...
няма да е тази нощ.
Знам, кофти, но може да ми пишеш.
Уикенда ще съм свободна.
Така ли? - Да.
Добре.
- Чакам го с нетърпение.
Така ли? - Да.
Почти... изумително.
Добре.
Какво става, по дяволите?
Няма начин да усещаш пеперуди.
Гладен си. Трябва да ядеш.
Я чакай малко.
Вече яде пица и бургер.
По дяволите!
- Мамка му.
Не, не, не.
Ти не си такъв.
Няма за какво да се тревожиш.
Хей, кой иска понички?
Съжалявам, тате, чичо Пат вече прави закуска.
Какъв щастлив домакин!
Не знам дали знаете, хора,
но днес стават
две седмици и два дни
от нанасянето на чичо ви при нас. Каква чудесна новина!
Ако ви тежа,
само кажи и ще си тръгна,
мой човек. - О, не.
Чичо Пат няма да ходи никъде.
Направи ни палачинки. Ти никога не си ни правил.
Да, защото аз нося понички. Те са моят специалитет.
Правя го, откакто бяхте деца.
И ви гарантирам следното:
моите понички са по-вкусни от шибаните палачинки.
Не знам, тате. Палачинките къртят.
Също така опрах, и Финбар...
за в бъдеще бих оценил
да не хвърляш мокрите хавлии по стълбите.
Има си причина да има кош на площадката.
Хора, чувате ли? Нещо жужи в кухнята.
Чувам го последните...
две седмици и половина.
Като комар в ухото ми.
Мрънка, оплаква се.
Не го ли чувате?
Не го слушай, чичо Пат.
Ние го правим цял живот.
Да, не го слушай.
Какво казваше за леля Моли,
преди Бари Поничката да дойде
и така грубо да те прекъсне?
Мисля, че е страхотно
колко близки сте с нея.
Тя ни беше повече майка,
отколкото истинската ни майка.
Много показателно.
Бях забравил каква красавица е.
Настина около нея сякаш има сияние.
Забелязали ли сте?
Влиза в стаята и всичко грейва.
Сияние?
Аз не съм забелязвал сияние.
Не би трябвало и ти.
Знаеш ли защо?
Защото ти е етърва.
Формално погледнато, вече не е.
Не ми е позволено да казвам, че озарява стаите?
Не и докато живееш в къщата ми.
Когато си купиш къща като голям мъж,
може да го крещиш от покрива. Не ми пука.
Тате, ти си шибана откачалка.
Томас, не одобрявам този език,
но съм съгласен с твърдението.
Ако някой има нужда
от психиатър, това си ти.
Извинете, кой тук ходи на психиатър?
Леля Моли даде на чичо Пат името на стария си терапевт.
Какво?
Тя пък откога ходи на психиатър?
И по-важното, защо?
Ти майтапиш ли се?
По-големият ти брат, нейният съпруг,
й изневери и после умря.
Ако някой има нужда от терапия, това е тя.
Добре, какво е твоето оправдание, Патрик?
Тате!
Леля Лесли го заряза и го изгони от къщата.
Тате, не се шашкай.
Мама ни изпрати на терапевт,
след като се разведохте.
Беше страхотно. Много ни помогна.
Какво?
Защо чувам това за първи път?
Може би заради начина, по който реагираш сега.
Чичо Пат, запази ли си час?
Не, и като баща ви, и аз имам определени резерви.
След тази трудна година обаче
виждам света в нова светлина.
Нова светлина ли? Може би това обяснява
защо виждаш вдовицата на мъртвия си брат
в някакво сияние.
Божичко, пак това.
Бари, винаги те е било страх от промяната,
но дъщеря ти е права.
Вече не сме 90-те.
Патрик, чуй сега. Започвам да си мисля,
че влияеш зле на децата ми
и ги настройваш срещу мен.
Това ми напомня една моя теория.
Семейството е като...
купа с плодове. - Божичко.
Ако в тази купа има една лоша ябълка,
една гнила ябълка... - Тате!
Какво общо има... - И преди не беше смешно.
Напротив, беше. Мисля, че беше много смешно.
Да, със сигурност беше смешно.
Ето, брат ти е прав.
Умник е той.
Бари, 90-те...
вече ги няма.
Време е да пораснеш, приятелю.
Време е да пораснеш.
На къщата й трябва малко работа.
Кухнята може да се подобри.
Така ли?
Какво? Фалшивите тухли не са ли още на мода?
Мисля, че спряха да са интересни
към средата на 80-те. - Аха.
Всеки път, като се върна тук,
спомените сякаш...
се завръщат.
Сигурен съм.
Бях дете, когато се нанесохме тук.
Беше в нощта на сватбата ми.
Времето лети, а? - Да.
30 години.
Кога отлетяха?
Представа си нямам.
Още се чувствам на двадесет.
После се поглеждам в огледалото.
Майната му.
Опитах да живея тук...
след смъртта на Джак.
Прекалено е самотно.
Болезнено. Тъжно.
Това беше преди 20 години.
Защо не си я продала през това време?
Заради Бари и Патрик.
Не бяха готови
да се откъснат от родния си дом.
Никакъв шанс.
Затова я отдавах под наем. Доста пари ми донесе.
А те какво мислят за продажбата сега?
Всъщност не сме говорили по темата.
Ще има сълзи и сополи.
Особено от страна на Патрик.
Ще започна с...
Това е голяма крачка за мен, д-р Сабатино.
Моля те, наричай ме Сал.
Сал?
Не ми допада.
Прекалено неофициално ми звучи.
Прекалено ежедневно за разискваните тук теми.
И как ще ги разискваме?
Като с доктор, а не като с човек на име Сал.
Щом предпочиташ да ме наричаш д-р Сабатино,
ще пробваме така.
Искам да те попитам обаче
защо обръщението Сал те кара да се чувстваш неудобно?
Все едно да наричам отец Долън
или отец МакГавин, Джо или Майк.
Не е правилно.
Липсва уважение.
Значи си католик?
Да.
Чиято жена е поискала от него развод?
Което е много голям грях.
Жена ти католичка ли е?
Не е активна.
Тя... има проблем с някои възгледи
на църквата към жените.
Като бивш католик, напълно я разбирам.
Което ме подсеща за един виц,
който може да ти хареса.
До какъв сан може да се издигне
една жена в католическата църква?
Никакъв.
Схващаш ли? До колко висок, а всъщност никакъв.
Извинявай. Не проявих тактичност.
Кажи ми, Патрик,
как да ти помогна.
За съжаление...
Сал...
мисля, че не можеш.
Благодаря за отделеното време.
Стига бе.
Д-Р САБАТИНО ПСИХОТЕРАПЕВТ
Шеги за жените в църквата?
И намира това за смешно.
Представете си какви хора се смеят на подобни смешки.
Това е еднопосочен билет към Ада, приятели мои.
Патрик?
Патрик!
Патрик МакМълън!
Боже, знаех си, че си ти.
Сюзън? Не е за вярване!
След 30 години изглеждаш по същия начин.
И ти.
Когато мина покрай мен в кабинета на Сал,
веднага те разпознах.
Д-р Сабатино? И на теб ли ти е терапевт?
Не трябва да го казвам така.
Това беше първата и последната ми сесия с д-р Сал.
Явно ще трябва да се изповядвам
пред отец МакГавин оттук насетне.
Ясно.
Приятно е човек да види, че не си се променил много.
Ами ти? В Бруклин ли живееш сега?
Да, след раждането на децата
напуснахме Горен Уест Сайд,
което татко така и не ми прости,
и се нанесохме буквално на съседната пресечка.
Сега обаче съм разведена, децата са големи,
татко почина отдавна и съм сама.
Да, това са част от причините
и аз да посетя доктора.
Скоро и аз се развеждам.
Съжалявам да го чуя.
Минава с времето.
Ако си късметлия, дори става забавно.
С удоволствие бих си бъбрила с теб цял ден,
но трябва да се връщам за сесията си.
Може да обядваме някой път.
Да пийнем нещо или да се поразходим. Каквото и да е.
Обади ми се в офиса.
Номерът още е същият, ако щеш вярвай.
Искаш ли да чуеш нещо шантаво?
Не помня какво съм обядвал вчера,
но помня всички номера от едно време.
Ей тука са. - Супер!
Обади ми се, ако искаш.
Ако не, супер беше, че се засякохме.
Не си ли се чудил защо Моли не се омъжи повторно
след смъртта на чичо Джак?
Нито за секунда.
Изобщо не ми пука.
Не си спомням
да е имала сериозен приятел.
Ами за разговора на Деня на благодарността
за нуждата от повече опит
и сексуални партньори?
Може да е нимфоманка.
Да имаш здравословен полов живот и нула желание да се омъжиш
не те прави нимфоман.
Католическото възпитание
те кара да осъждаш
всички нормални желания и импулси.
Не е ли странно, че не е имала деца?
Не.
Била е заета да помага на татко с нас.
Не е същото.
Като стана дума за татко,
той защо не се е оженил пак?
Защото се прецаква вече два пъти.
Третият може да е на късмет.
Не мисля.
Мисля, че е много щастлив сам.
Татко не е щастлив сам.
Защо се съгласи, според теб,
да се нанесем в къщата?
Самотен е. Ето затова.
Самотен? Татко? Абсурд.
Живее живота мечта, който винаги е искал.
Не вярвам на очите си.
Идеалната и Ужасния заедно!
Хора, представа си нямате колко съм щастлив,
че сте тук.
Къщата отново започва да прилича на дом
и това стопля старото ми сърце.
Какво ти казах?
Исках да ви питам.
Комфортно ли ви е тук,
при положение, че чичо Пат е в мазето?
Само кажете...
и ще го разкарам.
Всичко е наред, тате.
Мислех си,
след като сте тук,
може да си спретнем
семейна вечеря само за нас тримата.
Съжалявам, тате, довечера съм на среща.
Браво. - Благодаря.
Патс?
Предполагам, че довечера не си на среща.
Мислех си
да започнем да украсяваме елхата.
Тук ще съм, ще се самосъжалявам
и ще скърбя по живота,
който е можело да имам, и ще се напия.
Жалване за "какво, ако" и нафиркване.
За кого ти напомня това?
За баба. - Точно.
Ще повторя...
Стопляте старото ми сърце.
Може би си права.
Щом се радва,
че ти ще вечеряш с него,
наистина е самотен.
За какво служи това?
По-добре не го пипай.
Гадост!
Значи не си се омъжила след смъртта на Джак?
Честно казано, нямах желание.
Първият ми брак
беше доста тежък и...
Да, чувах, че имате проблеми.
Само един.
Той ми изневери.
Сериозен проблем. - Да.
Ами ти? Какво се случва с теб?
Ходиш ли по срещи...
Опитах и се издъних зверски.
Какво?
Като за начало, тя беше гаджето ми от гимназията,
ако щеш вярвай. Свързахме се през фейсбук.
Така ли?
Хората правят ли такива неща?
Леле. И как мина?
След колко години? - Четиридесет.
Четиридесет? - Четиридесет години, да.
И сега е същият кошмар, какъвто беше тогава.
Не се обиждай,
но имаш страхотна усмивка, когато се смееш.
Благодаря.
Това помня най-силно от теб.
Когато... работихме заедно.
Усмивката ти беше... хубава.
Уолтър, сваляш ли ме?
Какво? Не, не. Просто имаш хубава усмивка.
Това е всичко.
Е, благодаря.
Благодаря и за превоза.
Ще се видим следващата седмица за договора.
Добре.
Това беше приятна изненада.
Мил е!
Дали обаче не е прекалено мил?
Боже, знаеш какви стават милите мъже.
Първо са сантиментални, после ти се лепват.
А ти не се разбираш с лепкави.
Избързваш.
Дори още не знаеш дали има интерес.
Ако има,
щеше да те покани на среща, нали така?
Нямаше ли да те покани?
Мисля, че щеше да те покани.
Ало? - Аз съм. Уолтър,
Още чакам в колата,
където те оставих.
Още съм тук, но не те следя.
Мисля си дали...
Да излезем на среща?
Да. Именно.
Аз също.
Супер. Знам един страхотен италиански ресторант.
Събота?
Страхотно. Или аз да сготвя у нас.
Още по-добре. - Страхотно.
До тогава. - Добре.
Чао. - Чао.
Уолтър.
Колко страхотно е всичко това, нали?
Винаги съм казвал колко малък е светът,
особено Бруклин.
Какво ще правиш, мъжкар?
Ще й се обадиш ли?
Трябва да й се обадиш, чичо Пат.
Вероятно има за какво да си говорите.
Виж, потърсих я в интернет.
Явно е някаква голяма модна клечка.
Изпълнителен директор на собствената си компания.
Това е компанията на баща й.
Правят най-грозните пуловери на света.
Вече не. Вече са известни като "Дона Кърън"
и божичко, виж й апартамента.
Леле! Патрик, според мен
тя ще има свободна стая
и за теб ще е по-добре там,
отколкото в мазето ми. Какво ще кажеш?
Ако не съм добре дошъл тук,
само кажи и ще си замина.
Обещаваш ли?
Няма да повярвате кой звъни.
Мъжът, който иска пак да си легне с теб.
Да затворя ли? - Какво да правя?
Не приемай обаждането. - Приеми обаждането.
Приемам обаждането. - Ай, ай, ай.
Защо й каза да го приеме?
Опитвах да се отърва от този!
Тя го харесва.
Ало. - Здрасти.
Исках да те чуя как си.
Не съм добре, честно казано.
Така ли? И аз. Божичко, колко ми липсваш.
Боже...
много се радвам да го чуя.
Значи не си придобивал междувременно
допълнителен опит.
Какво?
Не. Всъщност не.
Ами ти?
Разбира се, че не.
Дори една среща?
Не. Защо?
Ти ходи ли на среща? - Да, естествено.
Не ми хареса. защото не беше ти.
Изобщо.
Много мило от твоя страна.
Да, много бяха прости.
Обикновени момичета от един сайт.
Така ли?
Значи...
са били повече от една...
Една среща с няколко момичета?
Някои заслужиха ли втора среща?
Сърдиш ли се?
Мислех, че сме се разбрали.
Не, ти го предложи.
Аз ти казах, че не искам, така че не сме се разбирали!
Любопитно ми е едно нещо.
Как беше?
Да спиш с друга.
Предполагам, че си спал с тях.
Не с всичките.
Само с една.
Тате, той е голям задник!
Какво е станало?
Не мина ли добре?
Не, не мина добре.
Той е... шибаняк!
Боже, ужасих се,
че ще каже, че все пак ще има сватба.
Страхотна новина.
Дъщеря ти страда.
И ти реагираш така?
Да, защото както вече съм ти казал,
не го харесвам този
и няма да съм щастлив, докато не се разкара.
Знаеш ли как можеш да помогнеш за каузата?
Кажи една молитва.
Или още по-добре,
когато си в църквата, запали свещ.
В църквата ще запаля свещ
само за спасението на душата ти.
Е, и на това съм благодарен.
Баща ми е страхотен.
Много сме близки.
Изнесе се от Калифорния преди няколко години,
когато се ожени пак...
А майка ти?
Тя не се омъжи повторно
и почти не ходи на срещи, откакто се разделиха с баща ми.
Според си мисли,
че няма достоен мъж за нея.
Или за мен.
Отбелязвам си.
Ами... аз съм единственото й дете
и ме пази малко прекалено много.
Ами ти? Братя? Сестри?
Имам по-малка сестра.
Идеалната Пати.
Но изобщо не е идеална.
Абсолютни противоположности сме с нея.
Целият ни живот е една голяма караница.
Които обикновено завършват
с моя нокаут.
Ама вие наистина ли се биете?
Ами да.
През лятото, когато сме при баща ми,
си имаме семейна традиция
и когато той ни чуе да си викаме,
удря камбана, взимаме ръкавици
и уреждаме въпроса
в задния двор.
И трябва да отбележа, че е много мъжко
човек да си признае, че сестра му го бие.
Значи си по-скоро любовник, а не боец.
Това ти е оправданието.
Не е точно оправдание.
По-скоро...
е медал за заслуги.
Така ли? - Да.
Ще я видим тази работа.
Леле-мале.
Аха.
Какво се случи?
Не знам.
Досега изпитвал ли си такова нещо?
Тц.
И аз.
Само да ти кажа.
Не си търся гадже.
И аз не си търся гадже.
Ни най-малко. Имам си кариера, за която да мисля.
Да прекося ли страната,
за да следвам мечтата си?
Не бива да ме спират някакви...
страсти. - Значи мислим еднакво.
Няма да задълбочаваме нещата.
Не, само ще се забавляваме.
Добре, супер.
Какво облекчение...
Но все пак искам да съм сигурен, че и ти се почувства така.
Мамка му. - Мамка му.
Може би...
любовта не е чак такава луда идея.
Всички много я хвалят.
Защо да не се пробвам?
Просто да се пробвам.
Ей така, за забавление.
Не, я чакай малко. За какво говориш?
За какво говориш?
Да не би да си влюбен в това момиче?
Не! Не, не, не.
Да не задълбаваме.
Не казвам това.
Тате, вкъщи ли си? - Да.
Във всекидневната с чичо ти.
Опи.
Здрасти.
Ами...
снощи...
бях на най-прекрасната среща в живота си,
без никакво съмнение.
Фланелата ти е наобратно.
И с гърба отпред.
Досега не съм усещал подобно нещо
и ще си призная, че това малко ме смущава.
В непознати води съм.
Разказвай. - Де да можех.
Не знам откъде да започна.
Както вече съм казвал,
не вярвам в съдбата,
истинската любов и други подобни глупости.
Това обаче...
Това беше невероятно.
Малко се срамувам
дори когато говоря за това. - Мили боже.
Трябва да се срамуваш. Само се чуй.
Знам. Мамка му.
Внимавайте с приказките.
Бари, недей споменава напразно Божието име.
Съжалявам. Забравих,
че с нас живее проповедник.
Патрик, ще дам всичко от себе си да си меря приказките,
докато си в къщата.
Кълна се в името на шибания Хри...
сто.
Не е смешно. Ама хич.
Не, не е.
Знаеш ли кой още не се смее?
Кой?
Бог.
Томас, не слушай циничния си баща.
Няма от какво да се срамуваш.
Да бъдеш покосен от любовта е събитие,
поразило много членове на фамилия МакМълън.
В това число и мен.
И този тук.
Радвам се, че се е предало по наследство.
Поредният романтик, поддържащ мечтата.
Чакай малко. Тя е...
Ало. - Здрасти, как е?
Никога не съм бил по-добре. Разказах на баща си и чичо си за теб.
Ай стига бе, защото аз пък
тъкмо казах на майка си за теб.
Тя смята, че може би имаш връзка
с човек, с когото е излизала.
Не съм излизала. - Баща ти Бари ли се казва?
За съжаление, да.
Тате, излизал си с майка й.
Така ли?
Как се казва? - Как се казва?
Нина Мартин.
Нина Мартин?
Ти бъзикаш ли се? Наистина ли?
Хей, хей. - Идва.
Направи ми услуга. - Казвай.
Предай й поздрави.
Предава й поздрави. - Предай ти поздрави.
Здрасти, Бари.
Виждам я направо как се подмокря,
което много ме кефи. - Не е вярно. Спри!
Надявам се, че това не променя
отношението ти към мен.
Ни най малко. Дори е забавно.
И на мен. Добре.
Остава ли уговорката за събота вечерта?
Да, със сигурност.
Ще се видим тогава. - Супер.
Ще се видим тогава.
Чао.
Колко невероятно!
Какви са шансовете?
Значи... какви бяхте?
Бяхме приятели в гимназията.
Добре. - И после...
И после в колежа. - Така ли?
Излизала си с него? - Не съм.
Колко време?
Не съм излизала с него.
На няколко пъти. Като бяхме на около 20 и нещо.
Няколко пъти.
И какво правехте?
Само се чукахте през 90-те?
За каква ме мислиш?
А после,
след като тя се разведе...
И след като с майка ти... - Тате, не!
Вие приятелчета за секс ли сте?
Божичко, бяхме приятели.
Приятели? - Приятели.
Приятели, които голи са правили...
Защо го казваш така?
Бяхме приятели!
Да спрем дотук. - Добре.
Точка.
Мамо! - Точка.
Искам да чуя за похожденията ти.
Да се притеснявам ли, че ще стане нещо
между вас? - Не, изобщо.
Беше преди много време. - Добре.
Добре. - Не се притеснявай.
Добре, защото наистина харесвам това момиче.
Така че се дръж прилично.
Разбра, нали?
За какъв ме мислиш? Стига де.
Ти да видиш! Нина Мартин!
Фантастична новина.
Знам какво си мислиш.
Че си болен и извратен човек.
Чу го какво каза.
Наистина харесва това момиче.
Не му прецаквай нещата.
Да му ги прецакам ли?
Колко още ще стоиш тук?
ДУКАКИС ВОДОПРОВОДНИ УСЛУГИ
Ето го и него. Как си, Сам?
Здравейте, г-н МакМълън.
Трябва да ви се извиня.
Иска ми се да го бях направил миналата седмица.
Сестрите ми ме натовариха
с куп задачи. - Не се шегувай.
Правиш ми голяма услуга.
Хайде, влизай.
Горе ли? - Да.
Насам, човече.
Има ли някой тук? - Отворено е.
Извинявай, но най-накрая уредих да дойде водопроводчик.
Да оправи мивката.
Приключваш ли?
Да.
Сам, Пати. Пати, Сам.
Извикай ме, ако ти трябва нещо.
Благодаря, г-н МакМълън.
Извинявай, излизам след секунда.
Не знам дали чу баща си.
Аз съм Сам.
Сам Дукакис.
Боже, Пати, разбиваш ми сърцето.
Не ме ли помниш?
Живеех надолу по улицата.
Играехме заедно в квартала,
когато с брат си идвахте за през лятото.
Вярно. Здрасти.
Колко време мина? Забравила съм.
Явно.
Веднъж се целунахме, нали?
В задния двор на г-жа Уорън?
Играхме на "бутилка".
Лятото преди гимназията?
Лятото преди гимназията. Да.
Най-интересната случка в онова лято.
Беше повече от целувка,
беше си цяло натискане.
Можеше да се нарече направо мляскане.
Помниш ли, че не ти беше добре?
Имаше киселини или някакво оригване.
Страхотни спомени.
Сега си спомних.
Оставям те да работиш.
Мивката... Но ти вече знаеш.
Добре.
Тате?
Имаме проблем. Знаеш ли кой е онзи горе?
Да, аз го повиках.
Съседът ни Сам Дукакис.
Играехме заедно, като бяхме деца.
Знаеше ли?
Имаш предвид красивия,
страхотно мил и чаровен мъж,
който ни е съсед с трите си луди сестри?
Да, имам някакви бегли спомени.
Не мога да повярвам, че е той.
Не разбираш. Страшно си падах по него.
Всяко лято, когато идвахме,
висяхме с него и приятелите му
в квартала и...
всички ме пренебрегваха, защото бях задръстенячка.
Освен той.
И какъв е проблемът?
С него ми беше първата целувка.
Отново не виждам проблем.
Повърнах отгоре му. - Да, това е проблем.
И защо? Целуваше се лошо? Миришеше му устата?
Играехме на "бутилка"
и някой беше донесъл бира,
а аз дотогава нито бях играла на "бутилка",
нито бях пила бира.
Като се замисля, по-добре
да бях пила бирата след целувката.
А аз по-добре да бях гледал
какво правите,
когато сте били тук.
И какво ще правиш?
Може да се качиш горе
и да си поговорите.
Защо да го правя?
Сама каза, че си си падала по него,
а сега си без приятел.
Беше преди 15 години.
И не съм без приятел. Временно сме разделени.
Според теб, Терънс Джоузеф
какво прави сега?
Стои си вкъщи и плаче за теб?
Или може би е навън
и планира следващия си "житейски опит"?
Качвам се.
Патс, преди да отидеш,
по-добре вземи чаша кафе.
Няма да е толкова очевидно.
Добра идея.
Добре.
За първи път баща ми да е прав.
Вероятно сега Терънс Джоузеф
трупа... опит.
Знаеш ли какво?
Майната му.
Здрасти. - Здрасти.
Баща ми направи кафе.
Дойдох да те питам дали искаш.
Благодаря! Всъщност...
Точно навреме. Приключих. - Страхотно.
Ще я пробваш ли?
Да. Заповядай.
Благодаря. - За нищо.
Да. - Добре.
Като нова е.
Знам, че е прекалено късно,
но искам да ти се извиня
за онази вечер с повръщането.
Не го мисли.
Така си имам страхотна история за първата целувка.
И гарантирано няма да те забравя.
Така ли? И на теб ли ти беше първата?
Защото и на мен.
Е, всъщност не беше точно целувка.
Да! Не беше.
Приключи, преди да е започнала.
Виждам, че си наистина
съкрушена от това,
така че, ако искаш да ми се реваншираш...
нека те изведа някъде.
Какво? Като на среща ли?
Да, като на среща.
Прекалено много ли искам?
Предубедена си към водопроводчици ли?
Не, просто...
Сложно е, защото...
Всъщност за мен ще бъде удоволствие.
С радост ще изляза на среща с теб.
Добре.
Страхотно.
Имаме среща. - Имаме среща.
Яко.
Ей, Пати! Ей, Сам!
Приключихте ли?
Идвам, тате!
Аз... ще слизам.
Да, добре. Разбирам...
В "Овелия", събота, 20:00 часа.
Добре ли е? - Да.
Уговорихме се.
До тогава. - Да.
Чао. - Чао.
Разкажи ми повече за теб и Лесли.
Събрахме се, след като с теб се разделихме
и отидох в Калифорния.
Да, това го знам.
Не искаше да работиш за баща ми.
Мразеше пуловерите.
Избяга в Калифорния. Ясно.
Кажи ми кога тя спря да те обича.
Стреляш направо.
Мислех, че ще си побъбрим празни приказки
и ще изядем по един мъфин.
Прекарала си много време с д-р Сал, а?
Не, аз... Ако трябва да съм честен...
Преди 15 години.
Искаше да остане в Калифорния.
Преместихме се на изток, защото смятах, че децата
трябва да са до семейството си.
А какво мислиш сега,
когато си затворил тази глава от живота си?
Децата не са с теб и си сам
за първи път от почти 30 години.
Някои биха се чувствали свободни.
Аз се почувствах така.
Свободен? Не.
Уплашен, самотен...
объркан.
Но най-вече...
тъжен.
Звуча като емоционална развалина.
По дяволите.
Лельо Моли, тази е още по-зле.
Боже! Много си придирчива.
Радвам се, че излизаш на среща.
Не съм сигурна, че мога.
Можеш. Ще изглеждаш фантастично,
но трябва да разкараш тези обувки.
Не е заради роклята, колкото и да е разголена.
А заради цялото това нещо.
Кое цяло нещо?
Излизаш на вечеря.
Това е всичко.
Ако не искаш нещо повече,
се прибери вкъщи.
Не може да му вържеш тенекия.
Особено ако е мил човек.
Много е мил.
Добре! Обичаме милите хора!
Но не прекалено милите.
Нали се сещаш? Като Терънс Джоузеф.
Не искаш да е мил до лиготия.
Какво искаш да кажеш?
Когато погледнеш един мъж, веднага разбираш
дали си попаднала на животно.
Не те разбирам.
"Награби ме, животно.
Ти си звяр, животно. Обязди ме, животно."
Такъв ли е?
Представа си нямам какво казваш.
Наистина ли?
"Когато Хари срещна Сали"?
Не се ли сещаш?
Божичко, колко стара се чувствам.
Добре, ще те питам друго...
Как е сексът с Терънс Джоузеф?
Ужасен е, нали?
Не.
Не ли?
Добре, ще ти кажа още нещо,
което не знаеш,
освен класическа сцена от филм класика.
Стените на апартамента ми са много тънки.
Помниш ли онзи уикенд, когато преспахте при мен?
Имам преки наблюдения,
опровергаващи твърдението ти.
Подслушвала ли си ни?
Не, но се опитвах...
и не чух нищо.
А не ти ли мина през ума, че сме пазили тишина,
за да не те събудим? - Не става така.
Не, не ти се връзвам. Абсурд.
Хубавият секс е шумен секс.
Щях поне да чуя опитите ви да потиснете
звуците на страстта ви.
Не чух нищо.
Което ме ентусиазира още повече
по отношение на тази среща
и ми казва, че трябва да преспиш с него.
Какво? Не, не, не! - Трябва. Трябва.
Не! Сгодих се преди месец.
Как да скоча в леглото с друг мъж?
Това не спира Терънс Джоузеф, нали?
Мой човек. - Здрасти.
Имам бира и въпрос.
Имаш ли минутка? - За теб, винаги.
Супер.
Виж сега, исках да...
поговоря с теб
и да разбера как вървят нещата
с новото момиче.
Аха.
Карън? Да.
Вървят много добре. Довечера имаме среща.
Ще ме води на танци. - На танци?
Ти ще танцуваш? - Да, аз ще танцувам.
Ходи на курс по бални танци
към църквата с разни стари хора.
Довечера е коледното им тържество...
Семейство МакМълън
не са известни с танцовите си умения.
Ако наистина я харесваш,
помисли отново.
Разбираш ли ме? - Не ме мисли, тате.
Бива си ме.
Значи...
за това ли искаше да си поговорим?
Да разбереш как вървят нещата с Карън?
В общи линии.
Чуй сега какво си мисля.
Чудя се...
дали случайно
нямаш номера на майката на Карън. Случайно.
Ясно...
Нямам го.
Нямам телефона на майка й.
Но дори и да го имах, нямаше да ти го дам.
Не разбирам защо си толкова враждебен.
Стари приятели сме. Не може ли да я чуя?
Да си възобновим контактите.
Тате, отсега ти казвам,
че няма да припарваш до майка й.
Няма да започвате пак.
А какво да направя,
ако тя се свърже с мен,
защото и това е възможно? Не знам.
Игнорираш я. - Да я игнорирам ли?
Искаш да бъда груб? Да не й обърна внимание?
Може да си малко груб с нея,
но така ще покажеш колко много уважаваш мен.
Моля те, тате.
Постъпи правилно.
Божичко.
Ако тя ми се обади,
ще й върна обаждането. Така да знаеш.
Знаеш ли за какво иска да си говорим днес Моли?
Винаги е приятно да се видим с нея,
не мислиш ли?
Ако не си забелязал,
правя ябълков пай.
По специалната рецепта на мама.
Накарах Томи да отиде да купи
бутилка от любимото ти вино.
Много е грубо
да седиш с телефон в ръка
и да се правиш, че не ме чуваш.
Извинявай.
Кое те кара да мислиш...
че след 22 години спане в една спалня,
50 и отгоре години братя
и един месец съвместно жителство тук,
че ми дреме...
дали съм груб с теб?
Добре.
Тогава ще сложа маса за двама
и се оправяй сам.
Направи ми услуга и прави каквото щеш,
защото и без това излизам.
Няма да повярваш с кого си писах.
С Нина Мартин.
Казва, че трябва веднага да отида при нея,
без да се бавя.
Бари, моля те!
Минах през толкова.
Обадих й се и й казах, че ще се видите утре.
Направи ми услуга.
Услуга ли?
Позволих ти да живееш в мазето ми,
а сега искаш още услуги?
Между другото, благодаря за виното.
Да, това е любимото ми.
Ще е грубо да отида с празни ръце.
Ще е грубо!
Да, ще е грубо.
Направи ми услуга.
Не ме чакай, защото не се знае.
Може да не се върна довечера!
Не трябва да се отнасяш така с хората!
Особено с роднини!
Може да не съм тук, когато се върнеш, Ромео!
Идвам.
Добре.
Здрасти. - Леле.
Само ще кажа, че времето ти е приятел
и още изглеждаш феноменално.
Какъв сладкодумец си, Бари.
Благодаря.
Това...
Много мило от твоя страна.
Няма да дойда с празни ръце я.
Ела. Затвори вратата.
Сигурно знаеш
защо поисках да се срещнем.
Да, знам.
Искам да ти кажа,
че съм сам и изпитвам голям интерес към теб.
Леле. Ясно. Очевидно... изобщо не си се променил.
Добре. - Защо да се променям?
Не, аз...
всъщност искам да обсъдим ситуацията,
в която се намираме.
Сякаш сме... Какво...
Как си? - Добре. А ти?
Какво правиш? - Намествам се удобно.
Бари... - Като в добрите стари времена.
Добре. Би ли седнал ей там?
Отиди седни там. - Добре.
Ще съм тук, ако ти потрябвам.
Искам да започна с това,
че не одобрявам тази връзка
и се надявам и ти да мислиш така.
Не мисля, че има значение какво мислим ние,
защото на тях не им пука.
Възрастни са и може да правят каквото си поискат.
Мисля, че колкото повече се противиш,
толкова повече ще ги настървиш,
Не мисля така.
На Карън й пука какво мисля.
Не знам.
Томи казва, че са луди един по друг
и аз мисля,
че това трябва да ни радва.
Значи одобряваш връзката им?
Не е моя работа да я одобрявам или не.
Когато става дума за децата ми и живота им,
с изключение на този на дъщеря ми, разбира се,
не се меся.
Не се месиш.
Не. Това е точно обратното на моята родителска философия.
Аз се меся, за да е сигурно,
че става каквото искам.
Не разбирам.
Защо си против?
Освен ако смяташ, че може да е малко неловко,
предвид миналото между нас.
Да, в това е цялата работа.
Боже опази. Бари, стига...
Ако нещата станат сериозни,
ще трябва двамата с теб да се виждаме постоянно.
Да, мислих и за това,
и ще ти призная, че перспективата много ме вълнува.
Що се отнася до децата,
мисля, че избързваме,
защото са били само на няколко срещи.
Слушам я как говори за него.
Нещата не вървят на добре, Бари.
Никога няма да кажа
на Томи с кого да се среща,
но бих ти казал на теб за какво си мисля,
откакто дойдох тук.
Знам за какво си мислиш.
И знам, че го намираш за ласкателно.
Така ли? - Ако искаш,
може да седна пак на канапето
и да ти го прошепна в ухото.
Искаш пак да седнеш тук ли?
Мисля, че е добра идея.
А аз мисля, че трябва да си останеш там.
Ехо!
Съжалявам, че закъснях.
Няма проблем. - Здрасти.
Извинявам се от името на Бари,
защото той не би се извинил.
Той си направи други планове.
Аха. И сме само двамата?
Да, освен ако някое от децата не се прибере по-рано.
Няма да оставам много,
но искам да се видя с Пати,
защото очаквам да ми докладва.
Ами...
вероятно аз няма да съм тук тогава.
На среща ли ще ходиш?
Изнасям се.
Не мога да стоя вечно под един покрив
с Бари.
Боже.
Което ме води към следващото нещо,
за което искам да говоря с теб.
Мисля...
да остана в старата ни къща,
ако си съгласна.
Знам, че нямаш наематели. Нали?
Днес щях да говоря с вас с Бари
за това,
защото мисля да продам къщата.
Да я продадеш ли?
Защо...
Защо искаш да я продаваш?
Вече не живея там.
Не съм живяла там от 20 години.
Но... това е родната ни къща.
Спомените ни са там.
Продадеш ли я, край с тях.
Знам, но честно казано, за мен...
предвид изневярата на Джак
и битката му с рака, просто...
Спомените ми не са хубави.
Значи Бари не знае?
Не, щях да ви кажа днес.
На него няма да му пука.
Той е безсърдечен.
Защо не я купя аз?
Защо не я купиш?
Да! Готово. Проблемът е решен.
Чакай малко.
Това значи ли, че с Лесли всичко е приключило?
Няма ли шанс за помирение?
Не. Край. Така е най-добре.
Честно казано, иска ми се да бях разбрал по-рано.
Всичко говореше за това. Пишеше го на стената.
"Вече не те обичам."
С главни букви.
Извинете.
Ей.
Здрасти! - Здрасти!
Ето я и нея.
Как си? - Добре.
Тук харесва ли ти?
Да, идеално е.
Дай да ти взема палтото.
Благодаря. - Добре.
Леле...
Изглеждаш невероятно
в тази рокля.
Леля ми ми услужи с нея.
Според мен е малко прекалена,
но тя настоя да я сложа тази вечер.
О, не, не. Права е била.
Да.
Е, как си?
Чудесно. Наистина.
Просто...
с теб съм, на среща.
Какво по-хубаво от това? Нали?
Ами ти? - Добре съм.
Да, но...
трябва да ти кажа нещо,
преди да продължим.
Може да решиш, че съм ужасен човек,
но мисля, че е по-добре да бъда честна.
Нали? След толкова години в католическо училище.
Да, разбирам те.
И аз бях в такова 12 години.
Познавам болката ти.
Е, добре.
Ще го кажа направо.
Желаете ли нещо за пиене?
Чаша каберне, моля.
Нека да са две.
Благодаря. - Благодаря.
Та... какво казваше?
Няма да се видим пак след тази вечер.
Леле, толкова бързо ли се издъних?
И защо?
Ами аз съм нещо като сгодена.
Бях сгодена,
но годеникът ми поиска да се разделим за малко.
Пробно, за около месец.
И месецът свършва...
утре. - Чакай малко.
Утре ще се събирате пак с годеника ти?
Да, такъв е планът.
Пати, защо...
Защо тогава излезе с мен?
Дълга и сложна история.
В общи линии, той иска да спи
с други жени, и го направи.
Сега, след като си е начесал крастата,
си е дал сметка колко много ме обича.
След като си е начесал крастата.
Леле.
Не знам дали си наясно,
но бившият ти... е задник.
Да.
И аз това си помислих, като ми сподели плана си.
Точно навреме. - Благодаря.
Добре. Чакай малко.
Няма да се измъкнеш толкова лесно.
Отговори ми.
Защо идваш на среща с мен в такава рокля,
щом ще се събирате с бившия си утре?
Ами...
идеята беше и двамата
да понатрупаме опит.
Аха... и опитът, това съм аз?
Опасявам се, че да.
И няма да ми помогнеш, така ли?
Съжалявам.
Не мога просто... Не мога да се съглася,
защото ако децата се разделят...
има голяма вероятност
да не те видя отново и...
мисълта за това не ми харесва.
Да, това е целта, умнико.
За това говорим.
Ясно, добре, ако не друго,
то тази малка среща ми беше много приятна след толкова време.
Да.
Да, беше приятна. - Да.
Да. - Радвам се, че те видях.
И аз. - Да.
Стига.
Чета мислите ти, Бари.
Мога да... Не... Не, не.
Отговорът е "не".
Да, но явно ти забравяш факта,
че и аз мога да чета твоите мисли.
И точно сега,
в този момент, знам точно какво си мислиш.
Божичко.
Добре, майната му. - Майната му.
Ай, ай, ай.
Добре, добре.
Знаеш ли какво? Това е лудост.
Децата ни...
Да, знам. Права си. Права си.
Имам един въпрос. - Казвай.
Спалнята горе ли е?
Да, спалнята е горе.
Защото ми хрумна романтичната идея
да те вдигна
и да те занеса там като едно време,
само че гърбът ми никакъв го няма.
Сецнах се, като играх баскетбол и се страхувам, че...
Да, добре. Мен пък ме боли бедрото, така че...
Това изравнява везните.
Абсолютно. - Е, за какво си мислиш?
Че трябва да се качиш горе,
преди да съм размислила.
Да действаме. - След теб съм.
Пич, честно, ще се разплача.
Ей на толкова съм.
Защо ще плачеш?
Беше прекрасно. - Знам,
но от мъжете не се очаква да са сладки, забавни
и очарователни като теб. И със сигурност
не трябва да могат да танцуват така.
Ами ти?
Никога не съм срещал толкова мила и корава,
страхотна и гадна жена,
която да ме кара да искам да бъда вечно с нея.
Какво правиш? Нали говорихме за това?
Никаква романтика във връзката.
Съжалявам.
Не се сдържам. Караш ме да казвам неща,
които съм мислел, че никога няма да кажа.
Знам. Ужасно е.
Какви неща?
Не ме карай да ги казвам,
защото толкова те обичам, че ще ги кажа.
Да не би да ми каза, че ме обичаш?
Да го повторя ли? - Не.
Но ще използвам случая, за да ти кажа...
че и аз те обичам.
Така ли? Защото съм толкова луд по теб,
че исках да ти го кажа след първата ни нощ заедно.
Знам. И аз го усетих.
Знаеш ли кое е по-лошото?
Кое? - Че усетих пеперудите.
Не. Прецакани сме!
Надявам се, че това става. Само това имам.
Благодаря. - Заповядай.
Благодаря.
За...
опита.
Наздраве. - Наздраве.
Сигурен ли си, че няма проблем?
Не се ли чувстваш използван?
Чувствам се. Да.
Защото наистина ме използваш.
Но за теб...
съм готов да се жертвам.
Какво? - Добре, чакай малко.
Сигурна ли си, че искаш да го направиш?
Изглеждаш малко... - Нервна?
Да. И малко странна.
Позабравила съм как се прави.
И умирам от страх.
Няма да повърнеш пак отгоре ми, нали?
Да донеса ли кофа? - Много смешно.
Не, просто...
не съм свикнала на това.
Работата е там,
че леля ми Моли каза на Деня на благодарността
това нещо на Терънс Джоузеф,
че трябва да...
спи с други жени и той отговори:
"Да, това е добра идея",
но аз не бях съгласна, а ето ме сега тук и...
си мисля, че е добра идея,
но пък е и странно. - Пати...
Затова не... - Пати...
Пати! - Да.
Не трябва да правиш нищо, което не искаш.
Чуй сега.
Харесвам те от седми клас.
Може да седнем, да си поприказваме и да си прекараме добре.
Радвам се, че си тук.
Много мило от твоя страна,
но не, ще го направим. Свали си ризата.
Ризата ли? - Аха.
Да.
Това ми помага.
Нося те към спалнята.
Може ли да те попитам колко добре се познавахте с Джак?
Когато работехме заедно.
Не много. Той беше треньор по футбол,
а аз по тенис.
Да. - Няма много общи неща.
Не, няма.
И беше малко критичен, ако помня добре.
И ако трябва да съм честен,
той не ме мислеше за готин човек.
Личи си колко е разбирал от хора.
Изобщо. - Изобщо.
Той винаги правеше погрешни преценки.
Когато ми изневери,
му бях сърдита, очевидно,
но с годините се разсърдих на себе си.
Казах си: "Защо му простих и му позволих да остане?".
Хлапетата католици като нас ни учат,
че разводът е грях.
Няма уточнение:
"Разводът е приемлив, ако мъжът ти изневерява".
В ретроспекция,
тогава трябваше да зарежа църквата,
защото тогава нямаше да има проблем...
да изритам лъжливия му задник през вратата.
Съгласен съм.
Благодаря ти.
Може ли да ти призная нещо?
Хайде започна се. - Не, не, не.
Преди време,
точно преди да се съберете с Джак,
когато ти постъпи в училището,
си мислех, че между нас може би има нещо.
Така ли?
Да.
И аз си го мислех.
Но ти прецака нещата. - Аз ли?
Да. - Как така съм прецакал нещата?
Мислех, че флиртуваме.
Помниш ли онзи ден,
когато свърших часа по футбол,
вървях към спирката,
а ти отби, качи ме
и ме закара вкъщи? - Да.
Като онзи ден.
Помня, че седяхме в колата
и си говорихме почти час.
Но как съм прецакал нещата?
Давах ти толкова много сигнали,
флиртувах, светках ти в зелено
и правех всичко, което знам...
за да...
А ти... Нищо.
Не пробва дори да ме целунеш.
Повярвай ми, много го исках.
Но не го направи.
Да.
Не знам как да направя първата крачка.
Тогава не бях толкова оправен.
Аха, разбирам.
Ами сега?
Сега какво? Дали съм по-оправен?
Или дали искам да те целуна?
Ясно е, че не си по-оправен.
Така че...
Не си поплюваш...
Ще те улесня.
Виж каква гледка.
Това е една от причините да се радвам,
че сме на този бряг на реката.
Леле, прекалено много се гордееш с бруклинския си произход.
Няма такова нещо като "прекалено горд".
Знаеш ли какво казвахме с приятелите
като малки? - Не. Какво?
Всяка сутрин, след събуждане,
благодаряхме на Бог за това.
Знаеш ли за какво благодарих
тази сутрин на Бог?
Не, говорихме за това.
Ами... - Ще кажеш
нещо лигаво, нали?
Мислех, че имаме сделка!
Благодарих на Бог, че те срещнах.
Томи... не е честно!
Бяхме решили нещо!
Но ако ще играеш мръсно,
и аз мога да играя мръсно. - Дай да те чуя, мръсницо.
Нали помниш, че казах,
че не искам гадже,
но пък ти отвори вратата
за всички тези любовни приказки.
Ами аз ще мина на следващото ниво.
Така ли? - Ще направя
нещо лудо.
Понасяш ли луди неща?
Ако ще е с теб,
мога да бъда откачено луд.
Това достатъчно лудо ли е за теб?
Казах, че съм готов!
Томас Танели МакКена МакМълън,
преди никога не съм искала дори гадже,
камо ли мъж,
но досега не съм се чувствала така през живота си.
Така че, мамка му. Искаш ли да се оженим?
Абсолютно.
Пробвай на кутрето.
Да.
Приличам на старовремски мафиот.
Сякаш съм гангстерът Хенри Хил!
Карън, защо го направи?
Карън, това бяха всичките ни пари.
Защо го направи? - Съжалявам, Хенри.
И без това щяха да ги намерят, Хенри!
Карън!
Съжалявам! Съжалявам.
Забавна си? - Колко забавна?
Като клоун?
Яката загазихме.
Така е, стари друже.
Откакто спрях цигарите...
малко сладолед след секс...
ми идва идеално.
Не се оплаквам.
След като си изпуша после пурата,
тази нощ ще бъде най-хубавата ми нощ
от години насам.
Лесно се задоволяваш, Бари.
За разлика от теб, а? - Какво?
Не ми...
трябваше чак толкова много.
Няма да говоря по темата.
Не разбирам нещо.
Как така страхотна
и преуспяла мацка като теб
живее сама в тази голяма красива къща?
Може би така искам.
Така ли?
Да. Доволна съм от живота си.
Доволна съм.
Просто...
не съм оправила някои други неща.
Какви неща?
Връзка, брак... Тези неща.
И аз не съм човекът, който да дава съвети
в тази област.
Ами дъщеря ти?
Очевидно си успяла с нея.
Да. - Хлапето трябва
да е много умно, щом е разбрало
каква добра партия е синът ми.
Да бе.
Тя е единственият ми успех.
Много се гордея с нея.
Точно затова...
колкото и хубаво да ни беше...
а то беше...
Беше фантастично. - ...фантастично.
Не знам.
Мисля, че не одобрявам връзката им.
Мисля, че няма от какво да се тревожим.
Били са само на няколко срещи.
Какво толкова може да се случи?
О, боже.
О, боже. Това е Карън.
Няма ли да почукаш?
Не, това я подлудява.
Здрасти, мамче. - Здрасти.
Защо не звъниш като нормалните хора?
Ако звънна в този час,
вероятно няма да отвориш, нали?
Ако обаче свирна, значи съм аз.
Добре, след като вече знам, че си ти,
какво искаш, миличко?
Имаме новина.
Каква новина? - Много важна.
Толкова важна, че трябва да сляза да ви отворя
или може да я чуя оттук?
Не знам. Зависи как гледаш на новината,
че сме се сгодили.
Какво сте направили?
Карън! Защо го направи?
Съжалявам. - Защо го направи?
Карън... - Помниш ли "Добри момчета"?
Защо се сгодихте? - Защото се обичаме.
Любовта не е причина за годеж.
Какво каза току-що?
Пази тишина.
Мамо, какво става?
Котката. Какво... - Чакай малко.
Какво става там? Мамо, има ли някой при теб?
Не. Не. - Да.
Боже, има. Кой е?
Скъпа, не сменяй темата.
Искам да си поговорим. - Слушам, госпожо.
Носиш ли си ключа?
Да.
Тогава защо свириш? Влизайте.
Чао. - Чао.
Пияна си. Влизайте.
Да, пияна съм!
Божичко, каква катастрофа.
Какво ще правим?
Не виждам какъв е проблемът.
Сгодили са се!
Ако не си в състояние
да се оправиш с тях,
ще сляза аз да поговоря с тях, ако искаш.
Все пак той ми е син.
Не, стой тук и си дръж устата затворена.
Само да уточним едно нещо.
Искаш да стоя тук, докато си тръгнат?
Божичко, престани с шегите.
Говоря ти сериозно!
Добре ли беше?
Сигурна ли си?
Да.
Ще ти призная нещо.
Представа си нямах, че може да се усеща и така.
Да, това направо
изкърти тавана.
Сигурно ще има бъзици от съседите
от другата страна на улицата. - Защо?
Шумна ли бях? - Не, спри се...
Била съм шумна!
Не съм се усетила!
Няма от какво да се срамуваш.
Само да знаеш...
Не се учудвай, ако утре хората те разпознават по гласа
на улицата.
Само това.
Искам да знаеш...
че досега не съм правила такова нещо.
Беше прекрасно.
Беше...
Не знам какви са правилата
и си мисля, че може би трябва да си ходя.
Какво? Не, не.
Пати, не трябва... да си ходиш.
Мисля, че трябва.
Много неща се случват в главата ми.
Има предимно объркване
и голяма доза религиозна вина.
Трябва да поразсъждавам над това.
Добре, добре. Ами...
ако утре се събудиш
и решиш, че годеникът ти е прекалено голям задник,
че да му посветиш остатъка от живота си...
обади ми се,
защото с радост ще те изведа пак на среща.
Наистина ли?
Трябва да си ходя.
Това е кухнята.
Пат...
Още си там.
Ще сляза по стълбите.
Приятна вечер. - Бих ти пожелала същото,
но по звуците съдя, че твоята вече е била приятна.
Представа си нямаш.
Доказахте, че сте безотговорни...
и импулсивни.
И невероятни. - И неустоими.
И определено незрели.
Какъв е планът?
Нямаме план... засега,
но знаем, че искаме да сме винаги заедно.
Можеше да си стиснете ръцете.
Да си обещаете.
Да поживеете заедно. Но не и да се сгодявате.
Извинявай, мамо, но животът си е мой.
Обичаме се.
Добре.
Сигурен съм, че си донякъде шокирана, Нина,
но и ние двамата сме шокирани.
Никой от нас не е търсил връзка,
но и двамата бяхме сполетени от най-невероятното чувство
по едно и също време, а след това...
се погледнахме и разбрахме...
че се случва нещо изумително.
Хора...
знаете ли как се нарича това?
Как? - Това се нарича
"едновременен оргазъм".
Освен това значи, че се желаете.
Вие сте двама красиви младежи,
които очевидно си прекарват добре в леглото.
Имам новина за вас. Това ще отмине!
По-важното е, че само защото вие, младежи,
сте правили страхотен секс,
че означава, че трябва да се жените!
За бога!
Пораснете.
Хубава риза, мамо.
Благодаря.
Като коледен подарък е.
Може да се надяваме да размисли,
но както знам от опита на други хора,
т.е. от моя опит, това няма да стане.
Чакай малко.
Това вино ми е познато.
Какво направи, по дяволите?
Да, беше забавно и ти отвори очите за някои неща.
Не, ти не си такава. Ти не си... такова момиче.
Явно така ти се пада,
щом слушаш вманиачената си по секса леля.
Пати, ти ли си?
Лягам си. - Чакай малко. Чакай малко.
Чаках те. Разкажи ми всичко.
Божичко, погледни се! Виж си роклята! Виж си обувките!
Знаех си. - Така ли?
А знаеше ли, че ще прецакаш плана за живота ми,
когато каза на Терънс Джоузеф,
че му трябва повече сексуален опит?
И знаеше ли, че съветът ти
да спя с друг мъж
тотално ще ме обърка,
защото... току-що изпитах
най-невероятното нещо в живота си.
И сега се очаква от мен да се върна
утре при Терънс Джоузеф!
И това ли знаеше?
Чакай малко. Върни се на средата.
За невероятното нещо.
Разкажи ми за него. - Няма!
Никога вече няма да ти казвам нищо.
Не ти искам съветите,
не ти искам роклите, не искам нищо твое.
Искам нещата да си бъдат по старому.
Съжалявам, Пати.
Някой ден ще ми благодариш. Повярвай ми.
Пълно щастие.
Пак съм в стария квартал.
В родния си дом.
Някои хора биха казали, че това е стъпка назад, мой човек,
но за мисля, че е начало
на нещо ново и страхотно.
Кой казва, че не може да се върнеш вкъщи?
Тате, тук ли си?
Да, в спалнята съм.
Голям си задник, да го знаеш.
Какво? - Истински задник.
Какво става? Сега пък какво съм направил?
Сериозно ли ме питаш?
Снощи да си спал с майката на Карън?
И не отричай, ако обичаш,
защото пиеше от същата бутилка вино,
която чичо Пат каза да ти купя.
Това не доказва нищо.
Може да харесва същото вино!
Тя винаги е имала добър вкус.
Тази сутрин е казала на Карън.
Казала й е всичко.
Божичко, така ли?
Добре, виновен съм.
Не разбирам обаче какво толкова.
Познавам я по-отдавна, отколкото ти познаваш Карън.
Какво е това "познавам я по-отдавна"?
Да не сме в пети клас?
Какво искаш да ти кажа? Привличаме се.
Винаги е било така.
А че си бил горе в спалнята й,
като отидохме там снощи,
е направо отвратително.
Направо не ми се мисли.
В моя защита ще кажа,
че стана преди да се сгодите.
Ако знаех, че е толкова сериозно,
нямаше да се случи. - За какво говориш?
Знаеше, че връзката е сериозна,
защото ме попита!
А аз ти казах да стоиш далеч от майка й.
Я чакай малко. Кой се е сгодил? - Той.
Сгодил си се? - Божичко.
Кога? - Снощи.
Но тя ми предложи. - Супер.
Значи този, който никога не е имал връзка,
не вярва в любовта и плюе по брака
при всяка възможност, се е сгодил.
Поддържаш ли тезата си,
че не ми завиждаш?
Извинявай, но какво общо има годежът ми
с теб? - Всичко.
Той доказва твърдението ми, че винаги трябва
ти да си центърът на внимание.
Не можеш да понесеш, че сватбата ми
ще ангажира семейството до края на годината.
Извинявай, за каква сватба говорим?
Защото, доколкото помня, ти и г-н Свободомислещ,
г-н Искам Да Спя С Други,
скъсахте преди месец.
Страхотен си.
Това беше гадно
и ме натъжава, че трябваше да го видя.
Трябва да се извиниш на сестра си.
А аз трябва да се извиня на теб.
Извинявай, Томи.
Обещавам ти, кълна се,
че повече няма да я видя никога.
Само че трябва да отида при нея,
защото снощи си забравих портфейла там...
Забравил си портфейла си снощи?
Случват се такива неща.
Тате, голяма работа си.
Ще ти кажа само едно нещо,
или по-скоро ще ти припомня едни думи на чичо Пат:
"Бог винаги ни изпитва".
Тате, ти се провали на изпита.
Позорно.
Вече си и религиозен, така ли?
Ай, ай, ай.
Невероятно.
Пускаш Патрик тук за месец
и какво прави той?
Превръща сина ти в проповедник.
Как беше?
Няма ненаказано добро.
Може би и ти си виновен малко.
Наистина харесваш Нина, нали? Винаги си я харесвал.
Дори си мислеше, че може да е избраницата ти, но...
Щом хлапето е против, трябва да се сложиш край.
Това ще направиш.
Ще отидеш и ще й кажеш, че всичко е приключило.
Бари, изнесох се.
Благодаря ти за гостоприемството.
Макар че ми е трудно да го нарека така.
Виждаш ли какво става, като мислиш само за себе си?
Пак сам си переш прането.
Целувки на хлапетата.
Снощи беше...
Отвори ми очите.
Не, не.
Нямах предвид нас, а Карън.
Мисля, че си прав.
Да. - Не трябва да й се бъркам.
Животът си е неин.
Знам, че в даден момент
трябва да се откажеш от контрола и да пуснеш децата си на свобода.
Знам, но не ми харесва.
Направо... ми се къса сърцето,
че порастват.
Знам, разбирам те, защото какви сме,
когато вече не сме родители?
Наистина, дори не знам какво да правя със себе си.
Ако не се грижа за Карън...
Да. - ...какво да правя?
Аз не съм още на това дередже,
защото моите двамата се върнаха вкъщи.
Завиждам ти.
Ще ми се Карън да иска да живее тук.
Иначе оставам напълно сама.
Такава голяма къща...
и съм само аз.
Сама в тази голяма празна къща.
Хрумна ми идея. - Не.
Иска ми се да има нещо,
с което да ти помогна.
Няма да го правим пак. Беше само за веднъж.
Ако трябва да съм по-точна...
беше за невероятен, но последен път.
Но си го биваше.
Ще те изненадам...
но съм съгласен с теб.
Мислех си,
че в името на децата
трябва да спрем с авантюрата си.
Трябваше да чуеш колко ми беше бесен
Томи тази сутрин.
Не искам да поемам рискове,
защото ако им се получи,
двамата с теб ще се виждаме много по-често.
Аха. - Трябва да се контролираме.
Точно така.
Съгласна съм.
Ще ми трябва голямо усилие
на волята, но... - Защото виж ме как съм се облякла.
Убиваш ме.
Ще ти го кажа направо.
Трябва да се откажем.
Прекалено значимо, прекалено рано и прекалено лудо е.
Да не говорим за родителите ни.
Това допълнително усложнява нещата.
Слава богу. И аз си мислех същото.
Наистина ли?
Какво облекчение.
Може ли да ми върнеш пръстена?
Да, разбира се.
Благодаря.
Тъжно ли ти е? - Не.
Ако трябва да съм честен,
изпитвам силно облекчение.
Да, и аз. - Да.
Но ще продължаваме да се виждаме, нали?
Да.
Няма нужда да сме сгодени. Може...
пак да сме двойка, но по-несериозна.
Да, разбира се.
Първо, това не ни е в природата.
Не си падаме по такива неща.
Да сме сериозни. - Да.
Второ, наистина те харесвам.
Искам да кажа,
че те обичам.
Просто не съм готов
за "докато смъртта ви раздели".
Абсолютно. На 100 процента.
Какво става? Има ли някой вкъщи?
Аз съм тук!
Патс, какво правиш? Вече е ден.
Защо още си в пижама?
Депресирана съм.
Така правя, когато съм депресирана.
Остави ме сама.
Вече направи достатъчно.
Не разбирам. Защо всичко,
което се случва в тази къща, е по моя вина?
Може би защото е вярно.
Добре, оставям те.
Невероятно.
Ало!
Какво да направя за теб, младежо?
Да. Да. Наистина ли?
Добре. Да, да.
Гроб съм.
Кълна се. Няма да й кажа нищичко.
Кой беше?
Няма да повярваш. Нашият Ти Джей.
Какво каза? - Новината не е добра.
Иска благословията ми.
Иска пак да ти предложи.
Това ли му каза, че няма да ми кажеш?
Да, но реших, че ако знаеш
тази информация
след изминалия месец,
няма да си като с вързани очи.
Да, така е...
Каза ли кога ще го направи?
Да, каза, че ще е тук след малко.
След малко.
Да, вероятно това е той.
Предполагам... - Не съм се къпала.
Идвам!
Патс, не е задължително да се съгласяваш.
Той ми поиска благословията,
но аз не му я дадох.
Имай това предвид.
Стига вече!
Какво правиш тук?
Седях си на работа
и просто осъзнах какво искам да бъде бъдещето ми...
бъдещето ни.
Затова трябваше да дойда.
О, не...
Терънс Джоузеф, изправи се. - Не, всичко е наред.
Моля те, изправи се.
Защо?
Мисля, че не трябва толкова бързо
да се сгодяваме отново.
Защото съм спал с онова момиче ли?
Знаех, че не трябва да ти казвам.
Донякъде, но не съвсем.
Защото и аз спах с някого.
И това много ме обърка.
Мисля, че и за двама ни ще е полезно
да сме разделени още малко.
Леле, леле! Чакай малко.
Спала си с някого?
Да. - Защо?
Защо?
Мислех, че няма да искаш.
Ами хвана ме любопитството.
Божичко.
Това не го очаквах. Добре.
Знаеш ли какво?
Точно това трябваше да направиш.
Това е хубаво нещо.
Така ли? - Да.
Трябваше да подивеем малко,
както каза леля Моли.
Точно това ни трябваше.
Да, но проблемът е,
че след като вратата е отворена,
как да я затворим?
Като духът от бутилката,
пастата за зъби от тубичката,
вече счупеното яйце.
Не те разбирам.
Ами...
след като вече сме опитали какво друго предлага светът,
може би вкусът ни се е променил.
Я чакай малко...
Казваш, че харесваш този, с когото си спала?
Не знам. Може би.
Знам обаче, че не съм готова
да кажа "да" завинаги.
Мамка му.
Какъв съм тъпак.
Горе-долу.
Съжалявам.
Знам, че на хартия си идеален за мен
и за живота,
който винаги съм си представяла, но...
мисля, че е време да послушам сърцето,
а не главата си. Разбираш ли ме?
Всъщност
не е сърцето, което трябва да послушам,
а...
някакъв друг... импулс.
Трябва да тръгвам.
Къде отиваш?
Пати, стига.
Пати!
ДУКАКИС
Здрасти.
Сам тук ли е?
Вижте кой дойде.
Момичето мечта, което вие по луната.
Приятно ми е да се видим пак.
Това ли е тя?
По тази ли е луднал?
Хей, принцесо, искам да те питам нещо.
Правилно ли е да се възползваш така от брат ни?
Не помисли ли как се чувства?
Не знаеше ли, че те търси под дърво и камък?
Под дърво и камък?
Под дърво и камък!
Търси те 15 години.
Петнадесет години, а ти идваш и го ползваш за секс.
Сякаш е парче месо.
Сякаш е мръвка.
Успокойте се. Еха, здрасти.
Здрасти. - Какво правиш тук?
Надявах се да поговорим.
Да, добре...
Запознала си се с Трите вещици, сестрите ми
Кати, Карла и Кристин.
Момичета, това е Пати МакМълън.
Да, вече сме се виждали.
Ти си била, нали?
Благодаря ви.
Знаеш ли какво? Ще поговорим отвън.
Ще поговорим отвън, далеч оттук.
Кажете й "чао". - Чао.
Много ме пазят и...
са много луди.
Да. - Е...
какво... Какво става?
Разтрогнах годежа. По-точно не се сгодих повторно.
Както и да е, скъсахме.
Всичко приключи и това е много важно за мен,
защото за първи път в живота си
не знам какво да правя.
Ти не го знаеш, но аз планирам всичко.
Аха. - Планирала съм целия си живот
още откакто бях малко момиченце.
Много цели, много задачи
за вършене на определена възраст, но...
реших повече да не правя така.
Реших, че ще живея
и ще загърбя предпазливостта,
пък нека животът ме отведе...
Ами...
сега той ме отведе при теб,
Представа си нямаш колко ме радва това.
Може ли да те целуна? - Ела насам.
ЕДНА ГОДИНА ПО-КЪСНО
Само ще кажа...
че съм много щастлив,
че вече няма да съм домакин на Деня на благодарността.
Патрик, това е страхотна нова традиция.
Всички ще идваме в Лонг Айлънд,
а ти ще ни готвиш.
Съгласен съм,
защото за мен е удоволствие.
Искам да кажа една кратка молитва,
преди да се нахраним.
Добре, но не прекалявай, Патрик,
защото Денят на благодарността не е религиозен празник, не го забравяй.
Освен това всички умираме от глад.
Исус е умрял на кръста за теб, Бари.
Специално за теб.
Не може ли да му отделиш 30 секунди?
Не го слушай, чичо Пат.
Говори колкото прецениш.
Благодаря.
Това беше любимото пожелание на майка ни.
Да се хванем за ръце.
Трябва ли?
Аз ще го направя.
Трябва да се хванем!
Хайде. - Благодаря ти, Моли.
Благодаря ти, Моли.
Нека любовта и смехът озаряват дните ви
и стоплят сърцето и дома ви.
Нека добрите и верни приятели бъдат с вас,
където и да отидете.
Нека мирът и благоденствието отрупат света
с дълговечна радост,
и нека отминалото време...
да ви прави щастливи.
Амин.
Може ли... Може ли и аз да кажа...
Майка ми, твоята баба, винаги казваше,
че не е важно какво имаш,
а какво правиш с него.
Точно така. Да. - Да.
Аз ще кажа, че това тук е нещо...
О, да. - ...което правим правилно.
Хей.
Хора, спрете се.
Оставете място за Исус между вас.
Някой друг да знае тост или пожелание от майка си?
Моето бабче казваше:
"Ако има къде да отидеш, значи имаш дом.
Ако има кого да обичаш, значи имаш семейство.
Ако имаш и двете, е благословия".
Казваше го на иврит и звучеше по-добре.
Хайде, Уолтър.
Всички новаци вдигат тостове.
Да чуем теб.
Добре. В тон с пожеланията и благодарностите,
ще кажа само,
че когато Бог ти даде втори шанс...
не го приемай за даденост.
Аз не правя така.
Аз бих казал нещо,
г-н МакМълън, ако няма проблем.
"Г-н МакМълън"? Обожавам това хлапе.
Давай, Сам.
Превежда се горе-долу като:
"Човек не може да блесне,
ако семейството му не е около масата".
Аз искам да вдигна тост.
Искам да ви пожелая честит Ден на благодарността.
Честит Ден на благодарността.
Благодарна съм за всеки от вас на тази маса.
Да знаете, семействата не са идеални,
като това не прави изключение,
но мисля, че се справяме доста добре.
Да вдигнем чаши
за семейство МакМълън.
Превод на субтитрите: Камен Велчев