Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
A MCMULLEN CSALÁD
Hoppá fácán! Na milyen?
Elég mutatós kis madárka, mi?
Ügyes!
Mi a véleményünk Patty barátjáról?
Nem tudtam, hogy ő is jön.
Én sem. Hadd tegyem hozzá,
hogy nem örülök neki.
Egyvalamit nem értek.
Mit akar a lányom ettől a macskajancsitól?
Most miért kell ilyet mondani?
Nagyon szimpatikus srác.
Mert van benne valami simlis,
látom a szemében.
A szemében?
Olyan piperkőc. Túl jólfésült.
Nekem ez nem jön be.
- Baj, hogy jólfésült? - Igen.
És nem is kimondottan jóképű, igaz?
Most beugrott.
Szerinted kire hasonlít? Erre a fazonra.
Marha vicces.
Udvarias, kedves gyerek, aki ad magára.
Biztos templomba is jár vasárnaponként.
Ez is ellene szól.
Hát ezért kritizáljátok, pogányok.
Ha már misekerülőkről van szó, hol van Leslie?
Jön a gyerekekkel? Mi a helyzet?
Hát, ja. Nem. Igen.
A fiúk a párjukkal vannak,
mi pedig Leslie-vel...
Úgy döntött, hogy idén Fairfieldbe megy.
- Mindig is imádta Fairfieldet. - Itt a sör! Hideg sör!
Szereti Fairfieldet. Tommy, a legjobbkor!
- Szia, Tommy! - Szia!
Kóstold meg az új sörünket!
Jó, persze.
Apa, tudtad,
hogy Patty hozza a kis műmájer ficsurját vacsorára?
Igen, épp erről beszéltünk.
Nem vagyunk elragadtatva.
Hihetetlenek vagytok!
Adjunk már egy esélyt a srácnak!
Elvégre hálaadás van.
Hahó, megjöttünk!
Az emlegetett szamár.
Patty, a konyhában vagyunk!
- Helló! - Sziasztok!
- Boldog hálaadást! - Helló!
- Tyűha! - Bocs, hogy késtünk.
Pekándiós pitét próbáltunk sütni.
Ez volt a harmadik próbálkozás.
Három az igazság. Szuper.
- Ó, helló! - Helló! Üdv!
Helló! Örülök, TJ!
Boldog hálaadást! Kérsz egy hideg sört?
Apa, kérlek! Megbeszéltük már.
Terrence Josephnek hívják,
szólítsd úgy jó?
Tudom, de a Terrence Joseph olyan hosszú.
Nincs rövidebb neved?
Terrence Joseph!
Ne törődj a bátyámmal!
Itt mindenki örömmel
szólít a keresztneveden.
Köszönöm.
Egy sör jólesne.
Parancsolj, Adonisz!
Egy pohár finom McMullen!
Csak azt szeretném mondani,
hogy nem semmi a kardigánod, TJ!
Örülök neked, haver.
Kösz szépen!
És Barry, engedje meg,
hogy megköszönjem a meghívást,
és hogy az utolsó pillanatban a családjukkal tölthetem az ünnepet.
Vagy szólítsam Finbarnak?
Nocsak, micsoda sziporka!
Rávetted, hogy hívjon Finbarnak?
Nem, apa, így hívnak, nem?
Így hívnak, ez igaz.
De csak egy ember volt a Földön,
aki Finbarnak szólíthatott,
és az az anyám volt.
Barry, én Finbarnak szólítalak.
Én is.
Na jó, három ember van,
aki Finbarnak szólíthat.
Viszont isten hozott nálunk!
Akasszátok fel a kabátotokat,
nemsokára vacsorázunk, jó?
Jó. Pompásan hangzik.
Köszönöm, Barry.
Ott leszek.
Ez komoly?
Finbar.
Bravó!
Terrence Joseph, isten hozott!
Mielőtt elkezdjük ezt a pazar lakomát,
szeretnék pár szót szólni.
Emeljük poharunkat arra,
amiről ez a nap valójában szól:
a hálaadásra.
Beházasodtam a McMullen klánba,
és mindig is végtelenül hálás voltam azért,
hogy ennek a családnak a tagja lehetek.
Jack halála után
Barry, te és Patrick
a szárnyatok alá vettetek,
és mindig úgy éreztem, hogy közétek tartozom.
Thomas, Patricia, persze hogy a saját gyerekeimnek tekintelek titeket,
és nagyon szeretem ezt a családot. Tényleg.
Így hát hálás vagyok, hogy itt ülhetek
ma ennél az asztalnál veletek.
Boldog hálaadást!
Ha már a köszönetnél és hálánál tartunk,
szeretnék bejelenteni valamit.
Terrence Josephfel eljegyeztük egymást.
Te jó ég!
Miről beszélsz?
Eljegyeztétek egymást?
Mikor döntöttetek erről?
Már régóta terveztük,
úgyhogy nem volt meglepetés,
amikor tegnap megkérte a kezemet.
Engem azért sikerült meglepnetek.
Az az igazság, hogy rosszulesik,
és nem azért, mert nem örülnék neki,
hanem azért, mert TJ-ben itt nem volt annyi tisztesség,
hogy előtte megkérje tőlem a lányom kezét.
Apa, Terrence Joseph.
- Megbeszéltük már. - Jól van.
Terrence Joseph, örülj, hogy nem vagyok régimódi.
Különben már kint lennénk a kertben,
bokszkesztyűben.
Apa, ha gondolod,
felrohanok, és lehozom
a bokszkesztyűt.
Sajnos nem viccelnek.
Bevallom, kisebb sokkot kaptam.
Mert azt hittem,
hogy ilyesmit azért szokás megbeszélni. A családdal...
Meglepetésnek szántuk.
Hát az sikerült.
Emlékeztetnél, hogy mióta is vagytok együtt?
A jogon jöttünk össze.
Az első randink óta
tudtuk, hogy egy hullámhosszon vagyunk.
Az életcélokról beszél.
Mérföldkövekről, amiket egyszerre akarnak elérni.
Fura A típusú baromságok.
Nem akarok ünneprontó lenni,
de a házasság nem egy feladat,
amit ki kell pipálni a teendők listáján.
Egy elhamarkodott döntés
kihathat az egész életetekre.
Nem beszélve arról, hogy nagyon fiatalok vagytok még.
Nézzétek apát!
Fiatalon nősült mindkétszer.
Isten ments, hogy úgy végezd, mint én!
Figyeljetek, szerintem ennek nem sok köze van a korhoz.
Kösz, Molly néni.
Inkább az élettapasztalathoz van köze.
Ezért faragtunk rá Jack bácsikátokkal.
Konkrétan azért, mert egyikünk sem
szexelt mással azelőtt, hogy összeházasodtunk.
Aztán jó nagy pofára esés lett a vége.
Megkérdezhetem, hogy mi történt?
Most bezzeg megszólalt!
Kiváló kérdés, Terrence Joseph.
A bátyjuk, Jack megcsalt engem.
Megbocsátottam neki, de nem felejtek.
Vagy elfelejtettem, de nem bocsátottam meg.
Bárhogy is volt, a viszonya után
bosszút álltam, és volt egy röpke románcom.
- Nem igaz! - De.
Sőt, nem is egy. De tudjátok, mit?
Ebből derült ki, hogy a házasságunk tévedés volt.
Nem hinném, hogy ezt most bolygatnunk kellene, Molly.
Én biztosan...
nem akarom, hogy más rossz házasságok
beárnyékolják ezt az eljövendő frigyet.
Így hát emeljük poharunkat
a jegyespárra!
Igen, halljuk, Pat bácsi!
Ünnepeljük meg ezt az eseményt,
amely egy életre szóló elköteleződés kezdetét jelzi.
Életre szóló, gyerekek! Emésztgessétek!
Apa, szólj rá, hogy fogja be!
Szerintem ő és a nénéd
jogos érveket hoznak fel.
Amikor két ember
teljes szívből szereti egymást, ahogy nyilvánvalóan ti is,
a szerelmet és a bizalmat
soha nem szabad készpénznek venni.
Van, hogy... annak veszik.
Csak azt kívánom nektek...
hogy...
legyen minél több szerelem és több boldogság,
és ne rohadjon el szép lassan...
mert egy tragédiát nem lehető előre megjósolni.
Sok boldogságot, kölyök!
Patty, ha kell egy perc, csak nyugodtan!
Nem, jól vagyok.
Igen.
Még nem fejeztem be a tósztot.
Befejezem a Patty és Terrence Josephnek szóló tósztomat.
Ezen a napon hálát adunk, igaz?
Legfőképp...
a családnak.
A családnak.
Mi ütött beléd?
Hogy lehet így összeomlani?
Még egy pohárköszöntőre
sem vagy képes anélkül, hogy bohócot csinálj magadból.
Patrick!
Mi van veled? Jól vagy?
Kérdezek valamit. Amikor nálunk voltál húsvétkor,
nem érezted, hogy feszkó lenne köztem és Leslie között?
Nem, csak a szokásos feszkó volt.
Lehet, hogy könnyebb volt legyinteni rá,
amíg a fiúk otthon laktak.
Figyelj, őszinte leszek!
Amióta visszaköltöztetek Kaliforniából,
Leslie megváltozott.
Annak már 15 éve.
Azt akarja, hogy költözzek el.
Most, hogy kirepültek a gyerekek,
új fejezetet akar kezdeni az életében.
- Jesszusom! - És ebben a fejezetben
én nem szerepelek.
Sajnálom, öregem.
Akkor ez mit jelent? Kiköltözöl a házból?
Úgy tűnik.
Gondoltam,
egy kis időre lakhatok itt nálad.
Itt? Nálam?
Valami azt súgja,
hogy nem egy éjszakáról lenne szó.
Pár hét, max. egy hónap.
Szórakozol velem? Egy hónap?
„Aki tőled kér, adj néki,
és ki tőled kölcsön akar kérni, el ne fordulj attól.”
- Máté 5:42, Barry. - Na ide figyelj!
Ha elkezdesz az istenverte Bibliából idézgetni,
egy kurva percet nem maradhatsz tovább,
nemhogy egy hónapot.
A rohadt istenit!
Bocsáss meg neki, Atyám!
Nem tudja, mit cselekszik.
Húha!
Molly néninek elég siralmas a véleménye
a házasságról.
Úgy állítja be, mint valami reménytelen vállalkozást,
ami kudarcra van ítélve,
és garantáltan hűtlenséggel és csalódással végződik.
Jó, de attól, hogy Jack bácsi
szemét volt és megcsalta,
még nem jelenti azt, hogy minden pasi hazudik és félrelép, nem igaz?
De azért az elég jó érv volt,
hogy ki hány emberrel
szexelt előtte, nem?
Mert egyikünknek sincs túl nagy tapasztalata.
Neked még annyi sincs, mint nekem.
De engem nem érdekel, mert így döntöttem.
Jól van.
Akkor nincs hiányérzeted, hogy csak velem szexeltél?
Egyáltalán nem izgat,
hogy milyen lehet mással?
Nem, de ez most félelmetesen hangzik, Terrence Joseph.
Jobb, ha tudod, mert ez az igazság.
Képzeld, én is félek!
Sőt, most már rettegek,
hála a nénikédnek!
De... nem tudom.
Lehet, hogy igaza van.
Talán több élményt
kell begyűjtened a házasság előtt.
Most konkrétan rólam beszélsz,
vagy általánosságban?
Mindkettő.
És ez csak javaslat,
hogy ne végezzük úgy,
mint a nénikéid és bácsikáid,
akik félrelépnek és elválnak,
mert a házasság előtt
nem éltük ki magunkat, igaz?
Akkor mit szeretnél?
Szerintem tartsunk szünetet.
Bocs. Azt hittem, készen állok rá,
de mégsem.
Talán mindketten
elmehetnénk pár randira,
találkoznánk másokkal, és akkor kiderül,
hogy tényleg akarjuk vagy nem.
Nekem nem kell több tapasztalat,
- készen állok. - Jól van, de ne légy dühös!
Figyelj, adjunk magunknak egy hónapot, próbáljuk meg, hogy milyen külön!
Ha egymásnak teremtettek minket, tudni fogjuk.
Ha meg nem...
megússzuk a fájdalmat és keserűséget,
ami a rokonaidra jellemző.
Figyelj csak, te mondtad,
hogy Molly nénéd olyan, mintha a pótanyád lenne.
Akkor hallgassunk rá!
Lehet, hogy tudja, miről beszél.
A szerelemben nincsenek félmegoldások, Terrence Joseph.
Nekem nem megy a próbaszakítás.
Patty, ne már! Figyelj!
Ez mindkettőnknek jó lesz!
Mi a franc volt ez?
Azért bontotta fel az eljegyzésünket,
hogy csajozhasson?
Ez a helyzet? Jól van.
Azért ezt nem vártam.
Egyáltalán nem.
De tessék összeszedni magad, Patty!
Nem fogsz itt bőgni
a nyílt utcán.
Ha sírnod kell, akkor olyan helyen sírj,
ahol egyedül vagy.
Köszönöm.
Várj! Molly McMullen?
- Te jó ég! Walter! - Te vagy az?
Ezer éve!
Hát mi van veled?
Jól vagyok.
- És te? - Szintén.
Hazafelé tartok a...
Hálaadásoztunk a lányokkal.
Épp vonalban vagyok az egyikkel.
- Egy pillanat. - Jaj, ne!
Szívem, visszahívhatlak?
Igen, összefutottam egy régi barátommal.
Oké. Majd beszélünk. Jó.
Szia!
- Bocs. - Ugyan!
A lányok csak ellenőrzik,
hogy az öreg biztonságban hazaért-e.
Hány éve is volt már,
hogy utoljára találkoztam veled és Cheryllel? Jesszus!
Akkor nem hallottad a hírt.
Cheryl pár éve meghalt.
- A francba! Sajnálom. - Igen.
A rák szar ügy.
- Mint azt tudod. - Igen, nagyon is jól tudom.
Gondolom Barryéktől jössz,
- ahol hálaadásoztatok? - Igen.
McMullenéktől nincs menekvés.
Mesélj, mi van veled?
- Azóta is tanítasz? - Nem.
Ingatlanos lettem azután, hogy, tudod...
Újra akartam kezdeni,
miután a lányok felnőttek, és elköltöztek otthonról.
Hát ez nagyon jó,
mert éppen ingatlanügynököt keresek,
ugyanis végre itt az ideje,
hogy eladjam az öreg Long Island-i családi házat.
Ott laktunk Jackkel, úgyhogy...
Ha még nem volt értékbecslés,
megbeszélhetünk egy időpontot, ha...
Az szuper lenne.
Jól van. Akkor...
beírod a számod...
- Persze. - Jó.
- Parancsolj! - Szuper.
- Örülök, hogy láttalak. - Én is.
- Majd jelentkezem. - Oké.
Boldog hálaadást!
Bocsánat! Kérhetnék még egy kört?
Oké.
Szia!
Kitalálom! Nemrég költöztél ide Wisconsinból?
Azt mondták, Brooklyn menő hely,
de most egy szakadt bushwicki garzonban laksz
három lakótárssal,
és azon agyalsz, hogy mi a francot
keresel itt hálaadáskor.
Nem.
Bocs, ki kell, hogy ábrándítsalak, de itteni vagyok.
- Elnézést! - Komolyan?
Akkor bocs,
inkább hipszternek néztelek, mint helyinek.
- Na és merre laksz? - Carroll Gardensben,
Coney Island felől.
Nem mondod! Egy ízig-vérig brooklyni?
Már nem sokan vagyunk manapság.
Én magam is tősgyökeres
Windsor Terrace-i vagyok,
ami pár utcára van innen.
Kérhetnék még egy kört?
Az ott a pasid?
Már nem.
Így már értem a könnyeket.
Bölcs volt részedről nyilvános helyen lapátra tenni.
Képzeld, milyen állapotban lenne,
- ha... - Parancsolj!
...ha ezt otthon közlöd vele kettesben!
Köszönöm. Épp időben!
Egyébként Tommy vagyok.
Karen.
Hát...
nagyon örültem, Karen!
- Megint nem jött össze? - Fiatal még az este.
Tessék, Mr. McMullen, Tommy.
Boldog hálaadást mindkettőjüknek!
- Kösz, Brian. - Magának is.
Igyunk a hosszú és boldog életre!
A gyors és könnyű halálra!
A csinos, jóravaló leányra!
A hideg sörre és meg egyre!
A nagyanyád
most nagyon büszke lenne rád.
Isten nyugosztalja!
Apa, gondolkoztam.
Most, hogy hazajöttem hétvégére,
rádöbbentem, hogy mennyire hiányzik Brooklyn.
Már most nem tetszik, ami ezután jön.
Azt hittem, élvezni fogom a teches melót,
de nem tudom kiélni a kreativitásomat.
Úgy érzem, ideje megvalósítanom az álmomat.
Figyelj csak, mielőtt folytatnád,
felmondtál, bassza meg?
Mert nem tudok több pénzt kölcsönadni.
Apa, színész akarok lenni.
Színész?
Mi a frászt tudsz te a színészetről?
Jártál valaha színjátszókörbe?
Egy színésznek nem kell diploma.
Vagy tehetséges valaki vagy nem.
Ugyanaz, amit az írásról mondtál.
„A tehetség nem tanítható.”
És ki a tököm mondta neked,
hogy tehetséges vagy?
Te mondtad mindig nekünk,
hogy szeressük, amit csinálunk,
és egy napot sem kell dolgoznunk az életben.
De akkor még fiatal voltam és idealista.
Azóta módosítottam rajta.
Most azt mondom, hogy szeresd, amit csinálsz,
és akkor szinte borítékolható,
hogy nagy csalódás lesz az életed,
és valószínűleg a gatyád is rámegy erre az álmodra.
Viszont veri a kilenctől ötig tartó robotolást.
Halljuk a lényeget! Miből akarsz
megélni, amíg próbálod az álmodat megvalósítani?
Gondoltam, dolgozhatnék Pat bácsinál.
A sörfőzdében.
Segítek neki a marketinggel,
a közösségi médiával meg ilyenekkel, aztán...
Az is eszembe jutott,
hogy ha spórolni akarok, akkor jó ötlet lenne
hazaköltözni.
Hazaköltözni?
Miamiba az anyádhoz,
abba a szépséges, hatalmas házba, aminek bazi nagy medencéje van.
- Zseniális ötlet! - Nem, apa.
Ide költöznék vissza, Brooklynba, hozzád.
Vissza Brooklynba, hozzám?
Nyugodtan szólj, ha zavarok.
Azt hittem, komolyan beszélgetünk arról,
hogy hazaköltözöl.
Figyelj, erre most mit mondjak?
Hálaadás van. Hogy mondhatnék nemet a fiamnak?
Ezen a napon adni kell.
Épp ma mondtam Pat bácsinak,
hogy ő is beköltözhet, úgyhogy
isten hozott itthon, fiam!
Komolyan?
Kösz, apa.
Esküvő lefújva!
Terrence Joseph ragaszkodik ahhoz, amit Molly néni mondott,
hogy ki kell élnünk magunkat,
mielőtt összeházasodnánk.
Bakker! Sajnálom, kislányom.
Bár nem mondanám, hogy megszakad a szívem,
mert akárcsak Molly néninek, nekem is vannak fenntartásaim.
Nekem viszont megszakad a szívem,
úgyhogy lehetnél egy kicsit kedvesebb
az állandó gúnyolódás helyett.
Patty, szeretnék bocsánatot kérni.
A könnyes nagyjelenetem nem nagyon segített neked.
Igen, elég ijesztő látvány volt
ahogy egy felnőtt férfi bömböl a vacsoraasztalnál.
Az engem is elijesztett volna.
De kérdezek valamit, Patricia.
A bőröndjeidet látva, jól gondolom,
hogy akárcsak a bátyád,
te sem anyádhoz költözöl vissza Floridába?
Mi az, hogy „akárcsak a bátyád”?
Én felmondtam a munkahelyemen, úgyhogy kicsit apánál fogok lakni.
Azt hittem, hogy ennél már
nem lehet rosszabb az este.
Tudom, hogy ezt most
nem szívesen hallod,
de úgy érzem, hogy így a legjobb.
Miért mondod ezt?
Mert ő az egyetlen srác, akivel...
együtt voltál,
és szerintem nagy kár lenne.
Ezt meg honnan a francból tudod?
TJ mondta egyszer, amikor kicsit benyomott.
Remélem, elláttad a baját,
hogy így beszélt a húgodról.
Nincs ezzel semmi baj, Patty.
Mint katolikus, megdicsérlek.
Mint a bátyád, sajnállak.
És nem értem, miért gondolja bárki is,
hogy ezt nekem hallanom kell.
Figyelj csak, Tommy!
Az este további részében
egy mukkanást se halljak tőled!
Figyelj, nem érdekel a véleményed.
Én hiszek a szerelemben
és a házasság intézményében,
nem úgy, mint Molly és apa...
Bocs.
Nekem nem okoz gondot hűségesnek lenni.
Jól mondod, Patty!
„Aki hálaadással áldozik, az dicsőít engem,
és aki ilyen úton jár, annak mutatom meg Isten szabadítását.”
Miért rángattok bele engem is?
Én csak az első feleségemet csaltam meg.
És ha nem csalom meg, nem ismerem meg anyátokat.
Ha nem ismerem meg anyátokat,
ti sem lennétek, szépséges porontyaim.
Talán ebben az esetben
a megcsalás helyes volt.
Erre neveled a gyerekeidet?
Apa, azért ez elég beteg logika, de rendben van.
Térjünk vissza a témára!
Itt maradhatok?
Figyelj,
amikor anyáddal elváltunk,
azért vettem meg ezt a házat,
hogy egy második otthont teremtsek mindannyiunk számára.
Ha ezt az estét nézzük, azt hiszem, jól csináltam.
Ez zavaros. Akkor igen?
Hát persze.
De azért vannak szabályaim, világos?
Nem főzök rátok, nem takarítok utánatok,
és az egész biztos, hogy nem mosok rátok.
Meg akarjátok oldani?
Kérjétek meg Patricket,
aki szintén bekönyörögte magát ide.
Örömmel segítek.
Köszönöm.
Nahát, ezt nevezem!
A két kis babám itt van apucival.
Figyeljetek! Emeljétek poharaitokat!
Példás Pattyre és Tróger Tommyra!
Isten hozott itthon, gyerekek!
Ráérsz?
Nagyon vigyázz, hogy mit ejtesz ki a szádon!
Minék nézel te engem?
Lehet, hogy okostojás vagyok, az osztály bohóca,
az iskola hülyéje,
de tudom, hogy ilyenkor nem illik poénkodni.
- Akkor mit akarsz? - Csak elmondanám,
hogy együttérzek veled.
Tudom, hogy mennyire szeretted.
Ennyi?
Semmi sziporka, semmi gonoszkodás, semmi tuskó megjegyzés?
Nem, tudok komoly is lenni, ha a helyzet megkívánja.
Bár szeretnék tőled kérni valamit.
Aha, alakul a dolog.
Semmi extra, csak...
ha együtt fogunk lakni,
akkor próbáljunk meg
kijönni egymással, nem?
Igen.
Szóval csak azt kérném,
hogy ne legyél olyan kritikus velem.
Igen.
Nem vagyok kritikus.
Csak aggódom, hogy a vad késztetéseid
és felelőtlen döntéseid miatt
csalódott, megkeseredett,
boldogtalan ember leszel,
és végül teljes csőd lesz az életed.
Hát legalább megpróbáltam.
De tudod, mire jöttem rá?
Ez nem is kritika.
Irigység.
Én irigy lennék rád?
Ezt nem gondolhatod komolyan.
Értem. Én jó fej vagyok, te pedig nem.
Én vagyok a buli motorja,
te pedig a fura lány a sarokban,
akivel senki sem akar dumálni.
Én is irigykednék.
Arra nem gondoltál, hogy talán azért van így,
mert az önértékelésem mércéje nem az, ha állandóan rám figyelnek?
Sőt, inkább a kishitűséged miatt
vagy te irigy rám.
Ez mindig is így volt.
Mondd már meg, hogy mit irigyelnék a te életedből?
Hát nem is tudom.
A hozzáállásomat a munkához, a kiegyensúlyozottságomat, a szerelmemet.
Tudod, milyen benyomást keltesz?
Hogy csalódott, megkeseredett és boldogtalan vagy.
Mi is volt az utolsó?
Ja, igen, csőd.
Tűnj el!
El sem hiszed, hogy mennyire hiányoztál!
Úgy hallom, jól indul a dolog.
Igen, dúl a testvérháború.
Olyan szívmelengető.
Hahó!
Hé!
Emlékszel rám?
- Nem, nem igazán. - Dehogynem.
A Farrell'sben találkoztunk hálaadáskor.
Egy szerencsétlen nyomi miattad sírt a sörére borulva.
Ja, tényleg!
- Mr. Tősgyökér. - Pontosan.
Épp pizzáztam,
megláttalak,
és gondoltam, megkérdezem, hogy vagy.
Mesélj, hogy vagy?
Most éppen elég ideges vagyok.
Miért? Miattam?
Bocs, nem akartalak zavarni.
Csak köszöntem.
Megvolt, úgyhogy légy jó!
Nem, bocs! Nem miattad.
A barátaimmal találkozom ebédre,
és most írták, hogy ott van az exem.
Szóval a bőgőmasina vette el a kedved, nem én.
Ezt örömmel hallom.
Van egy ötletem. Ebben a pillanatban jutott eszembe.
Mi lenne, ha lekoptatnád őket,
és velem ebédelnél?
Miért ne?
Figyelj, ha bemész oda, te is tudod,
hogy ciki lesz összefutni a faszival,
és azt fogod kérdezni magadtól:
„És ha Tommy Mackkel ebédeltem volna?
Mert mi van, ha ez az egyetlen esélyem
valami rendkívüli dologra,
és kihagyom?”
Simán lehet, hogy életed végéig kísérteni fog.
Azt akarod mondani,
hogy ez a „rendkívüli dolog, amit kihagynék”,
te lennél?
Nem!
Mi!
Na mit szólsz hozzá?
Csak ebéd.
Egy sör, egy burger, talán egy kis nevetés is?
Burger?
A pizza nem elég neked?
Milyen pizza?
Szép dobás.
Figyelj...
- miért ne? - Igen?
Akkor gyere, csajszi!
Jól van.
Mennyi ideig jártatok?
Majdnem négy hónapig.
Ez volt az eddigi leghosszabb kapcsolatom.
De sokkal hosszabbnak érezted, mi?
Igen, életfogytiglani büntetésnek tűnt.
És...
szerelmes voltál a csávóba?
Jaj, ne már!
- Mi? - Mi?
Nem.
Soha nem voltam még szerelmes.
Még senkivel nem éreztem.
Nekem mondod?
Még nekem sem volt részem ebben a varázslatos érzésben,
amiről annyit beszélnek.
Ez a „csak rá tudok gondolni”.
„Ő álmaim nője.” „Szerelem első látásra.”
Baromság! Soha nem volt ilyen.
A barátnőm mesélte,
- hogy csókolózott egy sráccal. - Aha.
Csak csókról beszélünk, és mindketten libabőrösek,
rezegnek, bizseregnek,
és a lány rögtön tudta, hogy ő az igazi,
én meg: „Belebizseregsz? Te most szórakozol velem?”
„Libabőr, rezgés? Menj a picsába!”
Nem tudom. Lehet, hogy én nem így vagyok bekötve. Bocs.
Ugyan, nem kell bocsánatot kérned.
A jégszívűekre!
Soha ne dőljünk be az igaz szerelem hazugságának!
A bizsergésről nem is beszélve.
A bizsergés bekaphatja!
A bizsergés bekaphatja.
Mi a...
Jaj, ne!
Jézusom!
Apa!
Ezt nem hiszem el!
Apa!
Minden rendben?
Jesszusom! Mi folyik itt?
- Mi történt? - A csap.
Egész délután csöpögött,
és nem tudtam aludni.
Próbáltam megcsinálni, erre az arcomba kaptam a hideg zuhanyt!
Folyamatosan ömlik.
Tudod, mi aggaszt
a csapnál is jobban?
Az, hogy már délután van,
és te még ágyban vagy.
Mi van, ma nem dolgozol?
Nem. Megint beteget jelentettem.
Még nem állok készen kilépni a nagyvilágba.
Azért, mert
még mindig Terrence Joseph után epedezel?
Igen, persze.
Már eltelt két hét.
Még mindig nem vagy túl rajta?
Na jó, ezzel nem segítesz.
- Lefekszem. - Pats!
Jó, ne haragudj! De az az igazság,
hogy nála sokkal jobbat is tudnál találni.
Kezdjük azzal,
hogy nem igazán jóképű.
Nagyon sunyi tekintete van.
Aztán meg volt képe Finbarnak szólítani.
És még egy, ami a legfontosabb:
ír létére angol protestánsnak adja elő magát.
Ne már!
Kösz, hogy hazakísértél.
- Nincs mit. - Igazán nem kellett volna,
de nagyon rendes tőled.
Szívesen tettem.
Ha a szerelemben nem is,
de a lovagiasságban hiszek.
Figyelj, akkor most őszinte leszek,
és elmondom,
hogy nagyon jól éreztem magam.
Okés. Én is.
- Nagyon kellemes meglepetés volt. - Örülök.
Még annyit mondanék, hogy...
Ezt már nem kéne, de folytasd!
Örülök, hogy nem hagytuk ki
ezt a rendkívüli élményt,
ami elindult köztünk.
Rendkívüli? Nem.
Azért még nem tartunk ott.
És...
ma este nem is jutunk el odáig.
Ja, pech, de majd rám írhatsz.
Hétvégén ráérek.
- Tényleg? - Igen.
Jól van.
- Jól van. - Várom, hogy találkozzunk.
- Igen? - Igen.
Lassan közeledünk... a rendkívülihez.
Oké.
Mi a franc?
Ez nem az a bizsergés, baszki.
Csak éhes vagy. Kajálnod kell.
Egy pillanat!
Már ettél pizzát és hamburgert.
A fenébe!
- A fenébe! - Bassza meg!
Nem, nem.
Te nem az a csávó vagy.
Nincs miért aggódnod.
Hahó! Ki enne egy kis fánkot?
Bocs, apa. Pat bácsi már készíti a reggelit.
Nahát, micsoda konyhatündér!
Nem tudom, hogy észrevettétek-e,
de pontosan ma van
két hete és két napja,
hogy a bácsikátok beköltözött hozzánk. Hát nem csodálatos?
Ha teher vagyok számodra,
egy szavadba kerül, és már itt sem vagyok,
- haver. - Nem!
Pat bácsi nem megy sehova.
Palacsintát sütött nekünk, amit te még egyszer sem.
Igen, mert én fánkban utazom. Nekem az a specialistásom.
Azóta, hogy kicsik voltatok.
Egy dolog biztos:
az én fánkom finomabb, mint az a szaros palacsinta.
Nem tudom, apa. Nagyon ott van a pali.
Kimostam a szennyest, és Finbar,
örülnék, ha a jövőben
nem hajigálnád le a lépcsőn a vizes törülközőket.
Nem véletlenül van a ruháskosár kitéve.
Halljátok ezt a zümmögést a konyhában?
Ezt hallom folyamatosan már...
két és fél hete.
Mintha egy szúnyog zizegne a fülembe.
Hisztizik és nyavalyog.
Ti nem halljátok?
Kapcsold ki, Pat bácsi!
Mi is azt csináljuk, amióta megszülettünk.
Igen, ne is figyelj rá!
Folytasd, amit Mollyról kezdtél mondani,
mielőtt megjelent fánkos Barry,
és belerondított a mondandódba.
Szerintem csodálatos,
hogy ilyen jóban vagytok Mollyval.
Hát, ő inkább az anyánk,
mint a saját anyánk.
Ami nem mond sokat.
Elfelejtettem, hogy milyen szép.
Szinte ragyog.
Észrevettétek?
Ahova belép, ott rögtön kisüt a nap.
Ragyog?
Nem. Én soha nem vettem észre, hogy kurvára ragyogna.
És neked sem kéne.
Tudod, hogy miért?
Mert a sógornőd.
Szerintem hivatalosan már nem az.
Nem mondhatom, hogy kisüt a nap, ha belép valahova?
Nem. Addig nem, amíg nálam laksz.
Ha lesz saját kéglid, mint a nagyfiúknak,
akkor tőlem a tetőről is ordíthatod.
Apa, te nem vagy százas, baszki.
Thomas, nem díjazom a csúnya szavakat,
de díjazom a mondanivalót.
Ha itt valakinek
pszichomókus kell, az te vagy.
Bocs, de ki jár itt pszichomókushoz?
Molly megadta Patnek a régi terapeutájának a számát.
Hogy mit csinált?
És Molly mióta jár pszichológushoz?
És leginkább miért?
Viccelsz?
A bátyád, az ő férje
megcsalta, aztán meghalt.
Ha valakinek szükségen van rá, akkor neki.
Oké, és neked mi a mentséged rá, Patrick?
Apa!
Leslie néni elhagyta, kirúgta a házból.
Apa, nem kell kiakadnod.
Anya terápiára járatott minket
azután, hogy elváltatok.
Szuper volt. Mindkettőnknek segített.
Hogy mit csinált anyátok?
És miért most hallok róla először?
Talán azért, ahogy most is reagáltál rá.
Pat bácsi, megvolt már az első terápia?
Nem. És mint apádnak, nekem is vannak fenntartásaim.
De egy ilyen zűrös év után
kezdem teljesen új fényben látni a világot.
Teljesen új fényben? Így már érthető,
miért látod úgy, hogy a bátyád özvegye
hirtelen ragyog.
Jézusom, megint kezdi!
Barry, te mindig is féltél a változástól.
De a lányodnak igaza van.
Ez már nem a 90-es évek.
Figyelj csak, Patrick! Kezdem azt hinni,
hogy rossz hatással vagy a gyerekeimre,
ellenem fordítod a saját véremet.
És erről jut eszembe egy elméletem.
A család olyan...
- mint egy tál gyümölcs. - Jaj, ne!
És ha a tálban van romlott gyümölcs,
- ha férges a gyümölcs... - Apa!
- Mi lesz a többi... - Elsőre se volt vicces.
De, az volt. Szerintem nagyon is vicces volt.
Igen, nagyon is.
Látod? A bátyádnak igaza van.
Okos gyerek.
Még egyszer, Barry, a 90-es éveket...
már rég eltemettük.
Haladni kell a korral, barátom.
Haladni kell a korral.
Hát igen, a házat kicsit fel kell újítani.
Igen, a konyhára eléggé ráférne.
Gondolod?
Szerinted a téglaburkolat már nem divat?
Szerintem valamikor
- már a 80-as években kiment a divatból. - Igen.
Tudod, mit? Akárhányszor visszajövök ide,
hirtelen elárasztanak...
az emlékek.
Elhiszem.
Nagyon fiatal voltam, amikor ide költöztem.
A nászéjszakán.
- Rohan az idő, mi? - Igen.
Harminc év.
Hogy a francba?
Nekem mondod?
Én még mindig úgy érzem, mintha huszonéves lennék.
Aztán látom magam a tükörben.
Hát igen. De azt leszarjuk!
Próbáltam itt lakni
Jack halála után.
Túl magányos volt.
Fájdalmas, szomorú.
Az már több mint 20 éve volt.
Miért nem adtad el a házat?
Barry és Patrick miatt.
Ők még nem álltak készen arra,
hogy lemondjanak a gyerekkori otthonukról.
De nem ám.
Úgyhogy kiadtuk. Elég jó pénz volt.
Mit szólnak, hogy el akarod adni?
Még nem mondtam nekik.
Biztos, hogy lesz sírás.
Főleg Patrick részéről.
Hadd kezdjem azzal,
hogy ez nagyon nagy lépés számomra, dr. Sabatino.
Kérem, szólítson Salnek!
Salnek?
Nem tudom, hogy menni fog-e.
Nekem túl közvetlen.
Túl közvetlen ahhoz, ahogy itt kommunikálni fogok.
Hogy fog itt kommunikálni?
Egy orvossal beszélgetek, nem egy Sal nevű fickóval.
Ha szimpatikusabb a dr. Sabatino,
akkor szólítson úgy.
De megtudhatnám,
hogy miért okoz gondot Salnek szólítania?
Mert olyan, mintha Dolan atyát
vagy McGavin atyát Joe-nak vagy Mike-nak szólítanám.
Egyszerűen nem illik.
Tiszteletből.
Szóval, hívő katolikus?
Nagyon is.
Akinek a felesége el akar válni?
Ez főben járó bűnnek számít.
A felesége is hívő?
Hitehagyott.
Nem ért egyet az egyház
nőkre vonatkozó nézeteivel.
Mint a vallását nem gyakorló katolikus, megértem.
Erről eszembe jut egy vicc, amit nemrég hallottam,
talán tetszeni fog.
Meddig juthat el egy nő
a katolikus egyházban?
A szentfazékig.
Érti? Szentfazék, ájtatos és főz is.
Elnézést. Ez ízléstelen volt.
Mondja, Patrick,
hogyan tudnék magának segíteni?
Sajnos
Sal,
nem hinném, hogy tudna.
Köszönöm, hogy fogadott.
Ilyen nincs, basszus!
DR. SABATINO PSZICHOANALITIKUS
Leszentfazekozza a nőket?
A fazon szerint ez vicces.
Még ilyet! Ki nevethet ilyesmin?
Ez maga a kénköves pokol, barátaim.
Patrick!
Patrick McMullen!
Jesszusom! Tudtam, hogy te vagy az.
Susan? El se hiszem!
Harminc éve nem láttalak. Semmit nem változtál.
Te sem.
Amikor elmentél mellettem Sal rendelőjében,
rögtön tudtam, hogy te vagy az.
Ja, dr. Sabatino? Ő a te dokid is?
Ezt rosszul mondtam.
Ez volt az első és utolsó terápiám dr. Sallel.
Úgy tűnik, hogy gyónva kell végigküzdenem magam ezen
McGavin atyánál.
Értem.
Öröm látni, hogy nem sokat változtál.
Na de mi van veled? Most már Brooklynban laksz?
Igen. Miután megszülettek a gyerekek,
elköltöztünk az Upper West Side-ról,
amit apa soha nem bocsátott meg,
és ide költöztünk, konkrétan innen egy sarokra lakom.
De azóta elváltam, a gyerekek felnőttek,
apa rég meghalt, úgyhogy már csak én vagyok.
Tulajdonképpen ezért is kerestem fel
a derék doktort.
Válófélben vagyok.
Sajnálom.
De idővel könnyebb lesz.
Ha mázlid van, még izgis is tud lenni.
Figyelj, szívesen dumcsiznék még,
de kezdődik a terápiám.
Talán együtt ebédelhetnénk valamikor.
Vagy beülhetnénk egy italra, sétálhatnánk? Vagy bármi.
Hívj fel az irodában!
Hihetetlen, de még mindig ugyanaz a számunk.
Tudod, mi az őrület?
Nem tudom, hogy mit ebédeltem tegnap,
de a régi telefonszámok...
- itt vannak mind. - Helyes!
Akkor csörgess meg, ha van kedved!
Ha nincs, szuper volt látni.
Szerinted nem fura, hogy Molly nem ment újra férjhez
Jack halála után?
Soha nem agyaltam ezen.
Egyáltalán nem érdekel.
Az sem rémlik,
hogy lett volna komoly pasija.
És mi volt az a szöveg hálaadáskor,
hogy több tapasztalatot kell szereznem,
meg szexeljek több férfival?
Lehet, hogy szexfüggő.
Az egészséges szexuális élet, és az, hogy valaki nem akar házasságban élni,
nem jelenti azt, hogy szexfüggő.
A katolikus neveltetésed miatt
tartod ennyire rossznak
a teljesen normális vágyakat és ösztönöket.
Szerinted nem fura, hogy nincs gyereke?
Egyáltalán nem.
Épp elég, hogy apának segít velünk.
Az nem ugyanaz.
Ha már apa,
vajon miért nem nősült meg újra?
Hát azért, mert kétszer is megszívta.
Harmadszorra sikerülhetne.
Nem hiszem.
Szerintem élvezi, hogy szingli.
Apa nem élvezi, hogy szingli.
Különben miért ment bele rögtön abba,
hogy hazaköltözzünk?
Magányos, azért.
Magányos? Apa? Kizárt.
Mindig is boldogan élt.
Nem hiszek a szememnek.
Példás és Tróger együtt lóg?
Gyerekek, el sem tudom mondani, milyen boldog vagyok,
hogy itt vagytok.
A ház kezd megint egy otthonra hasonlítani,
és ez megmelengeti a vénember szívét.
Na mit mondtam?
Szeretnék kérdezni valamit.
Részetekről is oké,
hogy Pat bácsi itt dekkol a pincében?
Egy szavatokba kerül...
és örömmel kirakom.
Persze, nem gáz.
Arra gondoltam,
hogy ha este itthon lesztek,
rendezhetnénk
egy családi vacsorát hármasban.
Bocs, apa. De én egy dögös csajjal randizom.
- Örömmel hallom. - Kösz.
Pats?
Gondolom, te nem randizol este egy dögös sráccal.
Gondoltam, hogy akkor
elkezdhetnénk díszíteni a fát.
Itt leszek, elmerülök az önsajnálatban,
és azon filózgatok,
hogy hogyan élhettem volna, miközben leiszom magam.
Filózol azon, hogy mi lett volna ha és benyomsz.
Vajon kire emlékeztet?
- A nagyira. - Pontosan.
Ez is
megmelengeti a vénember szívét.
Lehet, hogy mondasz valamit.
Ha annak örül,
hogy te itt maradsz vacsorára,
akkor egészen biztos, hogy magányos.
Ez pontosan mire való?
Szerintem tedd le.
Undorító!
Szóval nem mentél férjhez Jack halála után?
Őszintén szólva nem igazán vágytam rá.
Tudod, az első
elég kemény volt, úgyhogy...
Igen, emlékszem, hallottam, hogy voltak problémáitok.
Igazából csak egy probléma volt.
Az, hogy megcsalt.
- Igen, az elég nagy probléma. - Igen.
Na és te? Veled mi a helyzet?
Újra ismerkedsz vagy...
Megpróbáltam, és csúnyán elbuktam.
Mi?
Először is, a gimnáziumi szerelmem volt,
bármilyen hihetetlen is. A Facebookon felvettük újra a kapcsolatot.
Tényleg?
Tényleg van ilyen?
Azta! És milyen volt?
- Hány év után is? - Negyven.
- Negyven? - Negyven év.
A nő most is egy rémálom, és akkor is az volt.
Remélem, nem bánod, ha mondom,
de nagyon szép a mosolyod, amikor nevetsz.
Köszönöm.
Leginkább ez maradt meg rólad.
Amikor együtt dolgoztunk.
A mosolyod. Olyan... szép volt.
Walter, te most hajtasz rám?
Mi? Nem. Csak tetszik a mosolyod.
Semmi több.
Akkor köszönöm.
És kösz, hogy elhoztál.
Jövő héten találkozunk a szerződés miatt.
Oké.
Hát jó. Ez kellemes meglepetés volt.
Kedves pasi!
De nem túl kedves?
Istenem, tudod, milyenek tudnak lenni a kedves pasik.
Az elején olvadoznak, aztán tapadnak.
A tapadósakat pedig nehezen viseled.
Azért ne rohanj ennyire előre!
Még az sem biztos, hogy akar tőled valamit.
Ha akarna,
már elhívott volna randizni, nem?
Miért, nem így van?
Szerintem elhívott volna.
- Halló? - Szia, Walter vagyok.
Még mindig itt ülök a kocsiban,
ott, ahol elváltunk.
Szóval itt vagyok, de ne gondolj semmi rosszra!
Szeretném megkérdezni, hogy esetleg én meg te...
Randizhatnánk?
Igen, ez az.
Én is.
Szuper. Van egy jó olasz étterem.
Mit szólsz a szombathoz?
Jó. Vagy főzhetek valamit.
- Az még jobb. - Szuper.
- Akkor szombaton! - Rendben.
- Szia! - Szia!
Walter.
Hát nem hihetetlen?
Mindig mondtam, hogy a város olyan, mint egy falu,
főleg Brooklyn.
Na és mi a terv, nagyfiú?
Felhívod vagy nem?
Hívd fel, Pat bácsi!
Biztos lesz miről beszélgetnetek.
Ezt nézd! Rákerestem a neten.
Nagy név a divatban.
A saját cégét vezeti.
Igen, az az apja cége volt.
A világ legocsmányabb pulcsijait gyártották.
Már nem. Van akkora, mint a Donna Karan,
és úristen, nézd a lakását!
Hűha! Patrick, az a sanda gyanúm,
hogy van még egy üres szobája a kégliben,
és biztos kényelmesebb,
mint a pincémben aludni. Mi a véleményed?
Ha nem látsz szívesen,
mondd meg, és már itt sem vagyok.
Becsszó?
Bakker, nem hiszitek el, hogy ki hív.
A pasi, aki még egyszer akart szexelni.
- Letegyem? - Mit csináljak?
- Nehogy felvedd! - Vedd fel!
- Felveszem. - Ajjaj!
Mi a tökömért biztatod?
Meg akarok szabadulni a gyerektől!
Tetszik neki a srác!
- Halló? - Szia!
Csak gondoltam, megkérdezem, mi van veled.
Nem vagyok túl jól, hogy őszinte legyek.
Tényleg? Én sem. Annyira hiányzol!
Jézusom!
Megkönnyebbültem, hogy ezt mondod.
Akkor gondolom, ez azt jelenti,
nem tobzódsz az új élményekben.
Mi?
Nem. Nem nagyon.
Na és te?
Nem, dehogyis.
Akkor egy randin se voltál?
Nem. Miért?
- Miért, te voltál? - Igen, nyilván.
De rossz volt. Téged nem lehet pótolni.
A nyomodban sincsenek.
De aranyos vagy, hogy ezt mondod.
Igen, bénácskák voltak.
Csak találkoztam pár lánnyal a Bumble-ról.
Tényleg?
Szóval akkor...
több lánnyal. Tehát...
egy randi volt különböző lányokkal,
vagy voltak, akik megérdemeltek egy második randit is?
Most haragszol?
Mert azt hittem, hogy ebben maradtunk.
Nem, te akartad.
Én mondtam, hogy nem akarom, úgyhogy nem maradtunk ebben!
De azért érdekel.
Milyen volt?
Tudod, milyen szexelni mással?
Gondolom, lefeküdtél ezekkel a lányokkal.
Nem, nem mindegyikkel.
Csak eggyel.
Apa, ez egy akkora szemétláda!
Mi történt?
Nem ment jól?
Nem, nem ment jól.
A kurva anyját!
Jézusom! Rettegtem,
hogy azt mondja, mégis lesz esküvő.
Ez óriási hír.
A lányod lelkileg padlón van.
Te meg így reagálsz?
Igen, mert már elmondtam neked,
hogy nem csípem a fickót,
és addig nem nyugszom, amíg képben van.
Tudod, hogy tudnál segíteni a cél érdekében?
Imádkozhatnál érte,
vagy még jobb lenne,
ha a következő misén meggyújtanál egy gyertyát.
Csakis azért gyújtanék gyertyát a templomban,
hogy megmentsem a lelkedet.
Hát, annak is nagyon örülnék.
Apám jó fej.
Nagyon szoros a kapcsolatunk.
De évekkel ezelőtt Kaliforniába költözött,
amikor újranősült.
És mi van anyáddal?
Nem, ő nem ment férjhez újra,
sőt, nem is nagyon pasizott, amióta szétmentek apával.
Szerintem úgy érzi, hogy egy férfi sem
elég jó neki.
Nekem se, ha már itt tartunk.
Értettem.
Tény, hogy az egyetlen gyereke vagyok,
és hajlamos túlságosan félteni.
Hát te? Van fiú- vagy lánytesód?
Igen, van egy húgom,
Példás Patty.
Bár messze van a példástól.
Semmiben nem hasonlítunk egymásra.
Egész életünkben csak veszekedtünk.
Aminek általában az volt a vége,
hogy egy jobb horoggal leterített.
Tényleg verekedtetek, mármint ököllel vertétek egymást?
Igen.
Nyaranta, amikor apámnál voltunk,
volt egy családi hagyományunk,
hogy amikor apa meghallotta, hogy üvöltözünk egymással,
megkondította a harangot, hozott bokszkesztyűt,
és szépen lemeccseltük
hátul.
Hozzátenném, hogy csak egy igazi férfi vallja be,
hogy a húga rendre laposra verte.
Akkor inkább szerelmes típus vagy, mint harcias.
Ezzel védekezel.
Ez nem védekezés.
Hanem sokkal inkább
büszkeség.
- Tényleg? - Igen.
Az majd kiderül.
Szentséges karácsony!
Ugye?
Mi az isten volt ez?
Nem tudom.
Éreztél már valaha ilyet?
Én sem.
Jó, akkor most mondom.
Nekem nem kell állandó pasi.
Nekem meg nem kell állandó csaj.
Az kéne még. A karrieremmel kell foglalkoznom.
Költözzek az ország másik végébe,
hogy az álmomnak éljek?
Nem lehet az életemben semmilyen felesleges...
- izgalom. - Akkor egyetértünk.
Ebből nem lesz semmi komoly.
Nem, csak jól érezzük magunkat.
Jó, szuper.
Megkönnyebbültem.
De biztos, ami biztos: te is érezted, ugye?
Baszki!
Hát...
talán a szerelem mégsem akkora őrültség.
Mindenki annyira dicséri.
Miért ne lehetne megpróbálni?
Csak próbáld meg!
Engedd bele magad, élvezd ki!
Ne, várj! Mit akarsz ezzel mondani?
Mit akarsz ezzel mondani?
Csak nem azt, hogy beleszerettem ebbe a lányba?
Nem, nem.
Azért ne essünk túlzásokba!
Nem ezt mondom.
- Szia, apa! Itthon vagy? - Igen.
A nappaliban a nagybátyáddal.
Cső!
Hali!
Szóval...
tegnap este
életem legjobb randiján voltam,
ez nem kérdés.
Ja, kifordítva van rajtad a pulcsid.
És a háta van elöl.
Soha nem éreztem még ilyet,
és az az igazság, hogy elég nyugtalanító.
Ez ismeretlen terület számomra.
- Mesélj! - Bárcsak el tudnám.
Azt se tudom, hol kezdjem.
Mint mondtam már,
nem hiszek a sorsban, a végzetben,
az igaz szerelemben, meg hasonló baromságokban.
De ez,
ez brutális volt.
Kicsit cikinek érzem,
- ahogy beszélek róla. - Jesszus Marcsi, basszus!
Zavarban is lehetsz. Hallod magad?
Tudom. Baszki!
Gyerekek, disztingváljatok!
Barry, ne rángasd bele Szűz Máriát feleslegesen.
Bocs, elfelejtettem,
hogy a kőkatolikus is itt van.
Patrick, igyekszem visszafogni a káromkodást,
amíg itt vagy.
Becsszó, esküszöm a kibaszott Is...
aacre!
Ez egyáltalán nem vicces.
Nem, nem az.
Tudod, hogy ki nem nevet még?
Ki?
Isten.
Thomas, ne hallgass a mocskos szájú, cinikus apádra!
Nincs mit szégyellned.
Ez a szerelemittas kórság
sok McMullennek okozott már szenvedést.
Jómagamnak is.
Meg ennek az alaknak is.
Öröm látni, hogy öröklődik.
Még egy hősszerelmes, aki viszi tovább az álmot.
Pillanat, csak... ő az!
- Halló? - Hali, jól vagy?
Soha jobban. Épp rólad mesélek apámnak és a nagybátyámnak.
Ilyen nincs, ugyanis
én éppen rólad mesélek anyámnak.
És az a gyanúja, hogy esetleg
rokona lehetsz egy pasinak, akivel régen járt.
- Nem jártam vele. - Barrynek hívják a papádat?
Sajnos igen.
Apa, jártál az anyjával.
Tényleg?
- Hogy hívják? - Hogy hívják?
Nina Martin.
Nina Martin?
Hülyéskedsz velem? Komolyan?
- Hé! - Közelít felém.
- Figyelj, van egy kérésem. - Jó.
Add át, hogy üdvözlöm!
- Üdvözli. - Üdvözöl.
Szia, Barry!
Úgy látom, hogy kicsit elpirult,
- és őszintén szólva, tök ari. - Nem igaz! Fejezd be!
De remélem, hogy ez nem befolyásolja azt,
ahogy irántam érzel.
Nem, dehogyis. Szerintem állati vicces.
Igen, szerintem is. Szuper.
Akkor áll még a szombat esti randi?
Persze, még jó.
- Akkor majd tali. - Szuper.
Akkor majd tali.
Jól van. Szia!
Ez hihetetlen!
Mennyi volt ennek az esélye?
Akkor... mi volt köztetek?
Barátok voltunk a gimiben.
- Oké. Jó. - Aztán...
- Aztán a főiskolán is. - Tényleg?
- Jártatok? - Nem jártunk.
Mennyi ideig?
Nem jártunk.
Igen, párszor találkoztunk a húszas éveinkben.
Párszor?
És mit csináltatok?
Kecóra jártatok döngetni a 90-es években?
Minek nézel te engem?
Aztán pedig
ő elvált, és...
- Utána pedig anyád... - Apa, ne!
Kúrókomák voltatok?
Jézusom! Barátok voltunk.
- Barátok? - Barátok.
Barátok, akik ezt csinálták meztelenül?
Most miért kell ezt így előadni?
Barátok voltunk, érted?
- Maradjunk ennyiben. - Oké.
Ezt nem hallgatom.
- Anya! - Nem hallgatom.
Mesélj a lucskos kalandjaidról!
Aggódnom kéne, hogy ez most kellemetlen lesz
- kettőtöknek? - Nem, dehogy.
- Rég volt, érted? - Oké.
- Jó. - Nincs miért aggódnod.
Jól van, mert nagyon tetszik ez a lány.
Úgyhogy légy szíves, fogd vissza magad!
Oké?
Minek nézel te engem? Ne már!
Elhiszed ezt? Nina Martin!
Ez fantasztikus hír.
Tudom, hogy mire gondolsz.
Te egy beteg, zavart alak vagy.
Hallottad, mit mondott.
Nagyon tetszik neki a lány.
Nem hiányzik, hogy besározd.
Besározzam?
Mennyi ideig akarsz még itt lakni?
DUKAKIS VÍZVEZETÉK-SZERELÉS
Itt is van! Üdv, Sam!
Jó napot, Mr. McMullen!
Bocsánatot kérek.
Bárcsak el tudtam volna jönni a múlt héten.
De a nővéreim úgy ugráltatnak,
- hogy őrület. - Viccelsz?
Óriási szívességet teszel nekem.
Gyere be!
- Fent van? - Igen.
Erre.
- Van itt valaki? - Nyitva van.
Bocs a zavarásért, de végre itt van a szerelő.
Megjavítja a csapot.
Kész vagy?
Most már igen.
Sam, Patty! Patty, Sam!
Szólj, ha kellek.
Köszönöm, Mr. McMullen.
Bocs, már itt sem vagyok.
Nem tudom, hallottad-e az apádat.
Sam vagyok.
Sam Dukakis.
Ne már, Patty, a lelkembe tiporsz!
Nem emlékszel rám?
Itt laktam az utcában.
Mindig kint játszottunk,
amikor a bátyáddal itt töltöttétek a nyarakat.
Tényleg. Szia!
Hány éve is volt? Romlik a memóriám.
Úgy tűnik.
Egyszer smároltunk, ugye?
Mrs. Warren kertjében.
Üvegeztünk.
A gimi előtti nyáron?
Azon a nyáron. Igen.
Az volt a nyaram fénypontja.
De inkább csak egy puszi volt,
mint smárolás.
Cuppantásnak mondanám.
Emlékszel, hogy rosszul érezted magad?
Gyomorrontásod volt vagy valami.
Csoda szép emlékek.
Most beugrott.
Hagylak is dolgozni.
A mosdó az, de úgyis tudod.
Okés.
Apa!
Gond van. Tudod, ki van fent?
Igen. Én hívtam, rémlik?
Sam Dukakis az, az utcából.
Gyakran játszottunk együtt gyerekkorunkban.
Te tudtad ezt?
Azt akarod mondani, hogy az a nagyon jóképű,
kedves, sármos srác,
aki az utcában lakott a három zizi nővérével?
Igen, rémlik valami.
Hihetetlen, hogy ő az.
Nem érted. Fülig bele voltam zúgva.
Minden nyáron, amikor jöttünk hozzád,
kint lógtunk vele
meg a barátaival, és hát...
engem észre sem vettek, mert olyan idétlen voltam.
Kivéve őt.
Akkor mi a gond?
Ő az első fiú, akivel csókolóztam.
Most sem látom a gondot.
- Lehánytam. - Az gond.
Mi a baj vele? Bénán csókolózik, rossz a lehelete?
Nem, üvegeztünk,
és valaki hozott sört,
és én akkor üvegeztem először,
és sört is először ittam.
Nyilván jobb lett volna
a csók után meginni a sört.
Nekem meg jobban
figyelnem kellett volna rátok,
amikor itt voltatok.
Akkor most mi lesz?
Felmehetnél hozzá
dumálgatni, nem?
Ugyan már, minek?
Most mondtad, hogy bele voltál zúgva,
és most szingli vagy.
Az 15 éve volt.
És nem vagyok szingli. Szünetet tartunk.
Szerinted Terrence Joseph
mit csinál most?
Ül otthon és érted epedezik?
Vagy talán már javában
„szervezi” az új élményét?
Akkor felmegyek.
Pats, várj egy kicsit!
Vigyél egy bögre kávét.
Úgy kevésbé átlátszó.
Jó ötlet.
Hűha!
Apádnak kivételesen igaza van.
Terrence Joseph már biztos
elmerült... egy újabb élményben.
Tudod, mit?
Leszarom.
- Szia! - Hali!
Apa csinált kávét.
Gondoltam, hátha kérsz.
Igen, köszönöm. Éppen...
- Tökéletes időzítés. Kész vagyok. - Szuper.
Megnézed?
Persze. Tessék!
Tessék.
- Kösz. - Nincs mit.
- Aha. - Igen.
Olyan, mint új korában.
Tudom, hogy egy kicsit elkéstem vele,
de szeretnék bocsánatot kérni azért,
amikor nagyon régen, azon az estén kidobtam a taccsot.
Semmi baj.
Legalább van egy jó sztorim az első csókról.
És így nem is felejtettelek el soha.
Tényleg? Akkor csókolóztál először?
Mert nekem is az volt az első.
De azért nem volt az igazi csók.
Nem! Nem volt az.
Gyorsan véget ért.
Látom rajtad, hogy ez
mennyire megviselt,
úgyhogy ha szeretnéd jóvátenni...
találkozzunk!
Mi? Mármint randizzunk?
Igen, randizzunk.
Ez... szerinted őrültség?
Ciki egy vízvezeték-szerelővel?
Nem, csak...
Bonyolult, mert...
Tudod, mit? Örömmel.
Örömmel randiznék veled.
Jól van.
Szuper.
- Megbeszéltük. - Megbeszéltük.
Jól van.
Hé, Patty! Hé, Sam!
Kész vagytok, igaz?
Jövök, apa!
Akkor... megyek.
Jó. Találkozzunk...
Ovelia. Szombat este nyolc.
- Okés? - Igen.
Akkor jó.
- Ott találkozunk. - Igen.
- Szia! - Szia!
Mesélj még rólad és Leslie-ről!
Azután jöttünk össze, hogy veled szakítottunk,
és elköltöztünk Kaliforniába.
Igen, ezt mind tudom.
Nem akartál az apámnak dolgozni.
Gyűlölted a pulóvereket.
Elmenekültél Kaliforniába. Ezt mind értem. Nem,
az érdekelne, hogy mikor szeretett ki belőled.
Elég mélyre ásol.
Azt hittem, csak egy könnyed csevej lesz
muffínnal.
Sokat jársz dr. Salhez?
Ha őszinte akarok lenni,
tizenöt évvel ezelőtt.
Ő Kaliforniában akart maradni.
Visszaköltöztünk, mert azt hittem, a gyerekeknek jobb,
ha a rokonok közelében vannak.
De hogy érzed magad most,
hogy lezárult az életednek ez a szakasza?
A gyerekek kirepültek és facér vagy,
harminc év óta először.
Van, akinek ez felszabadító.
Nekem az volt.
Felszabadító? Nem.
Én félek, magányos vagyok,
összezavarodtam.
De leginkább
szomorú vagyok.
Folyton csak nyavalygok, mint egy idegroncs.
A rohadt istenit!
Molly, ez még rosszabb.
Jesszusom! Ne légy már ilyen karót nyelt!
Úgy örülök, hogy randizol.
Nem biztos, hogy menni fog.
Dehogynem. Fantasztikusan fogsz kinézni,
de azt a trampli cipőt hanyagold!
Nem a ruha a baj, bár abból nincs is sok.
Hanem ez az egész.
Milyen egész?
Vacsorázni mész.
Ennyi.
Ha nincs kedved máshoz,
utána szépen hazamész.
De nem verheted át.
Főleg, ha rendes srác.
Az, nagyon rendes.
Helyes! Szeretjük a rendeseket!
De azért ne legyen túl rendes.
Érted? Mint Terrence Joseph.
Ő már zavaróan rendes.
Hogy érted?
Figyelj, ránézel a pasira,
és rögtön tudod, hogy egy Sheldonnal van dolgod.
Ezt nem egészen értem.
„Akaszd be, Sheldon!
Egy állat vagy, Sheldon! Döngess, nagy Sheldon!”
Igaz vagy nem igaz?
Fogalmam sincs, miről beszélsz.
Komolyan?
Harry és Sally.
Nem?
Úristen, de öregnek érzem magam!
Hadd kérdezzek valamit!
A szex Terrence Josephfel...
szörnyű, igaz?
Nem.
Nem?
Akkor mondok még valamit,
amit nem tudsz
a klasszikus filmbéli jeleneten kívül.
A lakásomban nagyon vékonyak a falak.
Emlékszel arra a hétvégére, amikor nálam aludtatok?
Fontos információhoz jutottam,
amivel cáfolni tudom az állításodat.
Ezt hogy érted? Hallgatóztál?
Nem. De próbáltam.
És egy mukkot sem hallottam.
Arra nem gondoltál, hogy direkt csendben voltunk,
- nehogy felébresszünk? - Ez nem így működik.
Nem, ezt nem veszem be. Soha.
A szex hangos, ha jó a szex.
Legalább azt hallanom kellett volna, hogy elnyomod
a szenvedélyes pihegéseidet.
De semmit nem hallottam.
Ezért még jobban örülök annak,
hogy elmész erre a randira,
mert nem kérdés, hogy szexelned kell.
- Mi? Nem. - Muszáj lesz.
Nem! Egy hónapja még menyasszony voltam.
Hogy ugorjak csak úgy ágyba valakivel?
Terrence Josephet ez nem zavarja, igaz?
- Szia, öcskös! - Szia!
Van egy söröm és van egy kérdésem.
- Zavarhatlak? - Igen, te bármikor.
Csodás.
Figyelj, csak gondoltam...
megkérdezem, hogy vagy,
és mi a helyzet
az új csajjal.
Ja, igen.
Karennel? Igen.
Nagyon pöpec minden. Este nagy randink lesz.
- Elvisz táncolni. - Táncolni?
- Téged táncolni? - Igen, engem táncolni.
Társastánctanfolyamra jár
a gyülekezetében egy csomó öreggel.
Ma este lesz a karácsonyi buli.
Tudod, hogy a McMullenek
nem éppen a táncparkett ördögei.
Úgyhogy, ha nagyon bejön ez a lány,
azért gondold át ezt a programot!
- Érted, mit mondok? - Miattam ne aggódj, apa!
Odateszem magam.
Szóval...
erről akartál velem beszélni?
Hogy mi a helyzet velem és Karennel?
Tulajdonképpen igen.
Elmondom, mi van.
Eszembe jutott, hogy esetleg...
neked megvan
Karen anyjának a telefonszáma netán?
Értem.
Nincs.
Nincs meg az anyja száma.
És ha meglenne sem adnám meg neked.
Nem értem ezt az indulatot.
Egy régi barátom. Nem üdvözölhetem?
Nem beszélgethetek vele?
Apa, most mondom,
hogy nem mehetsz az anyja közelébe!
Nem kezdjük megint ezt a baromságot!
Mégis mit csináljak,
ha mondjuk ő keres meg engem,
mert az is előfordulhat. Nem tudom.
- Nem válaszolsz. - Neki?
Legyek vele bunkó? Váljak köddé?
Igen, lehet, hogy vele kicsit bunkó leszel,
de velem nagyon rendes.
Könyörgök, apa!
Légy észnél!
Jesszus!
Ha ő jelentkezik,
lehet, hogy vissza kell hívnom. Csak mondom.
Nem tudod, hogy Molly miről akar ma beszélni velünk?
Őt mindig jó látni,
nem?
Ha nem vetted volna észre,
almás pitét sütök ám.
Anya spéci receptje.
Elküldtem Tommyt, hogy vegyen
egy üveggel a kedvencedből.
Figyelj, elég nagy bunkóság,
hogy itt ülsz a telefonodban elmerülve,
és úgy teszel, mintha nem hallanál.
Bocs.
De mi az a közös múltunkból...
miután 22 évig laktunk egy szobában,
több mint 50 éve vagyunk testvérek,
és most egy hónapja laksz nálam,
amiből azt gondolod, hogy nem szarom le...
hogy bunkó vagyok veled?
Jól van.
Akkor talán két főnek terítek meg,
te pedig ellátod magad.
Figyelj, tőlem azt csinálsz, amit akarsz,
mert úgyis mennem kell.
Nem fogod elhinni, kivel chatelek.
Nina Martinnal.
Azt írta, menjek át hozzá most,
méghozzá azon nyomban.
Barry, ne!
Rengeteget dolgoztam!
Hívd fel, hogy holnap találkozzatok!
Tekintsd ezt ajándéknak nekem.
Ajándék neked?
Itt lakhatsz a pincémben,
és még ajándékot is adjak?
Egyébként kösz szépen a bort.
Igen, ez a kedvencem.
Bunkóság lenne üres kézzel beállítani.
Hú, de bunkóság lenne vele szemben!
Igen, az lenne.
Figyelj, kérek valamit!
Ne maradj fenn, mert sosem lehet tudni.
Lehet, hogy ma nem alszom itthon!
Nem lehet így bánni az emberekkel!
Főleg nem a családoddal!
Lehet, hogy már nem leszek itt, mikor hazaállítasz, Rómeó!
Jövök!
Jól van.
- Szia! - Azta!
Hadd mondjak annyit, hogy az idő kesztyűs kézzel bánt veled,
mert még mindig kurva jól nézel ki!
Nagyon szép bók, Barry!
De köszönöm.
Csak nem...
Nagyon jó.
Nem állíthatok be üres kézzel.
Gyere utánam! Csukd be az ajtót!
Biztos tudod,
hogy miért akartam találkozni veled.
Persze hogy tudom.
Csak szeretném, ha tudnád,
hogy szingli vagyok és nagyon tetszel.
Hűha! Hát... te semmit nem változtál.
- Figyelj... - Miért változtam volna?
Nem...
A helyzetről szeretnék beszélni,
amiben vagyunk.
Olyan, mintha most, mi...
- Hogy vagy? - Nagyon jól, és te?
- Mit csinálsz? - Kényelembe helyezem magam.
- Barry... - Mint a régi szép időkben.
Igen. Megkérhetlek, hogy ülj oda?
- Ülj oda! - Oké.
Itt leszek, ha kellenék.
Szeretném azzal kezdeni,
hogy nem örülök ennek a románcnak,
és remélem, hogy te sem.
Szerintem teljesen mindegy, hogy mi mit gondolunk,
mert ők leszarják. Érted?
Felnőttek, azt csinálnak, amit akarnak.
Minél jobban ellenzed,
az annál több olaj a tűzre.
Szerintem ez nem így van.
Tényleg nem. Karen nagyon is ad a véleményemre.
Nem tudom.
Tommy azt mondja, hogy odavannak egymásért,
és azt hiszem, hogy ennek inkább
örülnünk kéne.
Akkor te helyesled ezt?
Nem tisztem se helyeselni, se ellenezni.
Ha a gyerekeimről van szó, a magánéletükről,
a lányomat kivéve persze,
kurvára semmi közöm hozzá.
Semmi közöd hozzá. Nem.
Nekem pont ellenkező a szülői módszerem.
Belemászom, és addig nem nyugszom,
amíg nem úgy van, ahogy én akarom.
De ezt nem értem.
Miért ellenzed annyira?
Hacsak nem attól félsz, hogy kicsit kellemetlen lehet
a múltunk miatt?
Igen, ez a lényeg.
Isten őrizz! Barry, ha...
ha ez komollyá válik,
akkor folyton találkoznunk kell majd.
Igen, ez nekem is eszembe jutott,
és bevallom, hogy nagyon izgalmasan hangzik.
De mivel a gyerekekről van szó,
talán kicsit előrerohanunk,
hiszen csak párszor randiztak, igaz?
Hallottam, ahogy Karen beszél Tommyról.
Nem jó a helyzet, Barry.
Nézd, amikor megszabom,
hogy kivel járhat Tommy,
akkor majd neked is elmondom, hogy mi jár a fejemben,
amióta beléptem az ajtón.
Tudom, hogy mi jár a fejedben.
Szerintem örülnél neki, ha tudnád.
- Tényleg? - És ha gondolod,
visszaülhetek melléd a kanapéra,
és a füledbe suttoghatnám.
Visszaülnél ide?
Szerintem egész jó ötlet.
Szerintem meg maradj ott.
Hahó!
Bocs, hogy késtem.
- Semmi gond. - Szia!
Én meg bocsánatot kérek Barry nevében,
mert ő magától nem kérne.
Más programja van.
Csak mi vagyunk?
Igen, hacsak nem jön haza korán az egyik gyerek.
Nem tudok sokáig maradni,
de később visszajövök Patty miatt,
mert részletes beszámolót várok a lánytól.
Hát...
én addigra már valószínűleg nem leszek itt.
Csak nem egy izgis randi?
Elköltözöm.
Nem bírom sokáig
egy tető alatt Barryvel.
Jaj, anyám!
És ebből következik az,
amiről szeretnék veled beszélni.
Hát...
arra gondoltam, hogy egy időre beköltöznék a régi házba,
ha részedről is rendben van.
Tudom, hogy most nem lakik ott senki. Azt mondtad, ugye?
Pont most akartam ezt veled és Barryvel
megbeszélni,
mert el akarom adni a házat.
El akarod adni?
Miért...
miért akarnád eladni?
Hát, már nem lakom ott.
Már 20 éve elköltöztem onnan.
De az a családi otthonunk.
Minden családi emlék odaköt.
Ha eladod, akkor elvesznek.
Tudom, de őszinte leszek. Számomra
kezdve Jack hűtlenségével,
aztán a rák, ahogy legyűrte, ezek...
nem túl jó emlékek.
Barry nem tud róla?
Nem. Most akartam elmondani mindkettőtöknek.
Nem fogja érdekelni.
Nincs szíve.
Mi lenne, ha én venném meg a házat?
Mi lenne, ha te vennéd meg?
Gond megoldva.
Várjunk csak!
Akkor tényleg vége Leslie-vel?
Semmi esély a békülésre?
Semmi, vége. De így a legjobb.
Bárcsak előbb rájöttem volna.
Már évek óta teljesen nyilvánvaló volt, csak én nem vettem észre.
„Nem szeretlek már.”
Nagybetűvel.
Bocs.
Szia!
- Szia! - Helló!
Hát itt van!
- Hogy vagy? - Jól.
Ez jó lesz?
Igen. Tökéletes.
Hadd segítsek a kabátoddal!
- Kösz. - Nincs mit.
Húha!
Eszméletlenül csinos vagy
ebben a ruhában.
A nagynéném adta kölcsön.
Szerintem kicsit túlzás,
de ragaszkodott hozzá, hogy ebben jöjjek.
Nem, igaza van, telitalálat.
Igen.
Na szóval, hogy vagy?
Nagyon jól. Őszintén.
Hát mert...
itt vagyok veled egy randin.
Van ennél jobb? Érted?
- És te? - Jól vagyok.
De...
valamit el kell mondanom,
mielőtt folytatnánk.
Talán szörnyű embernek fogsz tartani,
de szerintem jobb őszintének lenni,
igaz? Ha már annyi évig jártam katolikus suliba.
Persze, vágom.
Én is tizenkét évig jártam katolikus suliba.
Átérzem a fájdalmadat.
De jó!
Akkor nem kertelek.
Hozhatok valami innivalót?
Kérnék egy pohár cabernet-t.
Kettőt.
- Köszönöm. - Kösz.
Bocs, hol is tartottunk?
Nem találkozhatunk többé ezután.
Hát ezt jó gyorsan elszúrtam, mi?
Miért nem?
Tulajdonképpen menyasszony vagyok.
Illetve voltam,
de a vőlegényem szünetet akart tartani.
Inkább csak egy hónap különlét, hogy lássuk, milyen.
Ez a hónap lejár...
- holnap. - Várj!
Holnap megint összejössz a volt vőlegényeddel?
Igen, úgy tervezem.
Patty, mi van?
Akkor miért randizol most velem?
Ez egy hosszú, bonyolult történet.
De a lényeg az, hogy más nőkkel
akart szexelni, és az megvolt.
Most, hogy kiélte magát,
rájött, hogy mennyire szeret.
Most, hogy kiélte magát.
Azta!
Figyelj, nem tudom, hogy mennyire látsz tisztán,
de az exed... egy seggfej.
Igen.
Én is így gondoltam, amikor bedobta.
- A legjobbkor! - Köszönöm.
Várjunk egy percet!
Nem úszod meg ilyen könnyen!
Válaszolnod kell a kérdésre.
Miért randizol velem abban a ruhában,
amikor holnap megint az exeddel leszel?
Hát...
abban maradtunk,
hogy mindkettőnknek legyen egy kalandja.
Ja, és az én lennék?
Attól tartok.
Nem fogsz ebben segíteni, mi?
Ne haragudj!
Nem akarok erre rábólintani,
mert, ha a gyerekek szakítanak,
akkor jó esély van arra,
hogy soha többé nem látlak, és...
azt nem szeretném.
Ez lenne a cél, Einstein.
Ezt csináljuk most.
Ha másért nem is,
jó volt egy kicsit nosztalgiázni ennyi idő után.
Igen.
- Jó volt. - Igen.
- Élveztem. - Örültem neked.
- Én is neked. - Igen.
Ne már!
Olvasok a gondolataidban, Barry.
Megint azt mondom, lehet, igen. Nem.
Nemet mondok.
Úgy látom, elfelejtetted,
hogy én is tudok olvasni a gondolataidban.
És most,
ebben a pillanatban pontosan tudom, hogy mire gondolsz.
Jézusom!
- Na jó, leszarom! - Szarjuk le!
Ajjaj!
Oké.
Tudod, mit? Ez őrültség.
A gyerekeink!
Tudom, igazad van. Jogos.
- Egy kérdésem van. - Igen?
Fent van a hálószoba?
Igen, fent van.
Gondoltam, szép romantikus gesztus lenne,
ha most ölbe kapnálak,
és felvinnélek úgy mint régen,
de tropa a derekam.
Porckorongsérülésem lett kosarazás közben, és félek...
Jó, értem. Nekem is rozoga a csípőm, úgyhogy...
Akkor egálban vagyunk.
- Totál egál. - Mit szólsz hozzá?
Azt, hogy gyorsan menj fel,
mielőtt meggondolom magam.
- Gyerünk! - Itt vagyok mögötted.
Haver, nem viccelek, mindjárt elbőgöm magam.
Ennyire vagyok attól, hogy eltörjön a mécses.
Sírnál? De miért sírnál?
- Ez gyönyörű volt. - Tudom.
De a pasik nem szoktak helyesek, viccesek
és sármosak lenni, mint te. És az biztos,
hogy nem tudnak így táncolni.
Na és te?
Még nem találkoztam ilyen édes és kemény,
gyönyörű és gonosz lánnyal,
akivel minden percet együtt akarok tölteni.
Bassza meg! Azt hittem, megbeszéltük.
Semmi nyálas, párocskázós duma.
Bocs.
Nem bírok magammal. Olyasmiket mondok,
amikről azt gondoltam, hogy soha nem fogok.
Tudom, szörnyű.
Várj, miket?
Ne akard, hogy kimondjam!
Mert olyan szerelmes vagyok beléd, hogy kimondom.
Csak nem szerelmet vallottál nekem az előbb?
- Megismételjem? - Nem.
De hadd ragadjam meg az alkalmat, hogy közöljem:
én is szeretlek.
Tényleg? Mert én annyira megőrülök érted,
hogy a találkozásunk estéjén el akartam mondani.
Tudom, én is ezt éreztem.
Tudod, hogy mi rosszabb még?
- Mi? - Érzem a bizsergést.
Ne! Csúnyán rábasztunk!
Remélem, ez megfelel. Bocs, de nincs más.
- Kösz. - Parancsolj!
Köszi.
Igyunk a...
a kalandra!
- Egs! - Egs!
Biztos, hogy akarod?
Nem érzed úgy, hogy kihasznállak?
De igen.
Ez így van, mert kihasználsz.
De érted
feláldozom magam.
- Mi az? - Húha! Pillanat.
Tuti? Tutira benne vagy ebben?
- Úgy látom, kicsit... - Izgulok?
Igen, és kicsit ügyetlen vagy.
Kiestem a gyakorlatból.
És rettegek is.
Ugye nem fogsz megint lehányni?
- Hozzak egy vödröt? - Marha vicces.
Nem, csak...
nem vagyok ehhez hozzászokva.
De az van,
hogy hálaadáskor Molly nénikém
azt mondta Terrence Josephnek,
hogy próbáljon meg...
más lányokkal lefeküdni, ő meg erre:
„Igen, jó ötlet.”
Én meg úgy voltam, hogy nem, de itt vagyok...
és egyre jobb ötletnek tűnik,
- de azért fura is. - Patty!
- Szóval én... - Patty!
- Igen?
Nem csinálunk semmi olyasmit, amit nem akarsz, jó?
Figyelj!
Hetedik óta tetszel.
Úgyhogy csak ülhetünk és dumálhatunk.
Örülök, hogy itt vagy.
De aranyos vagy!
De nem, végigcsináljuk. Vedd le a pólódat!
- A pólómat? - Igen.
Aha.
Ez segít.
Viszlek a hálóba.
Megkérdezhetem, hogy mennyire ismertétek egymást Jackkel?
Amikor mind együtt dolgoztunk.
Nem nagyon, ő fociedző volt.
Én meg teniszedző.
- Igen. - Nem nagyon volt átfedés.
Nem.
És volt benne egy kis előítélet is.
Ha őszinte akarok lenni,
szerintem Jack nem tartott menőnek.
Ebből látszik, hogy mit tudott.
- Semmit. - Semmit.
Látod? Mindig is kurva rosszul ítélt meg másokat.
Amikor volt az a viszonya,
nyilván haragudtam rá.
De ahogy telt az idő, inkább magamra haragudtam.
Azt kérdeztem: „Miért bocsátottam meg neki és hagytam, hogy maradjon?”
Mi, katolikus gyerekek
azt tanultuk, hogy a válás bűn.
Ez alól nincs feloldozás.
A válás akkor elfogadható, ha a férj lép félre.
Látod, ha visszagondolok,
akkor kellett volna otthagyni az egyházat.
Mert akkor gondolkozás nélkül...
kirúgtam volna a hűtlen barmot.
Megértem.
Köszönöm.
Bevallok valamit, jó?
- Ajjaj! Kezdődik. - Nem.
Régebben mindig azt gondoltam,
még azelőtt, hogy Jackkel összejöttetek,
amikor elkezdtél járni a suliba,
azt gondoltam, hogy lehetne köztünk valami.
Nem mondod?
De.
Én is.
- De elszúrtad. - Elszúrtam?
- Igen. - Én? Mivel szúrtam el?
Azt hittem, hogy elindult egy kis flört.
Emlékszel arra a napra,
amikor épp befejeztem a fociedzést,
és utána gyalog indultam a pályaudvarra,
te pedig megálltál kocsival, felvettél,
- és hazavittél? - Igen.
Pont úgy, mint a múltkor.
Emlékszem, hogy ültünk a kocsiban,
és majdnem egy órán át beszélgettünk.
De mivel szúrtam el?
Annyiféleképpen biztattalak,
flörtöltem veled, küldtem neked a jeleket,
tényleg bedobtam mindent...
amit csak tudtam...
de semmi.
Nem is próbáltál megcsókolni vagy valami.
Hidd el, hogy akartam.
Tényleg?
Igen.
Nem tudtam, hogy kell csinálni.
Akkoriban nem voltam nagy csajozós.
Értem.
És most?
Mi van most? Tudok-e csajozni?
Vagy csókoljalak meg?
Továbbra sem tudsz csajozni.
Úgyhogy...
A csaj nem kímél.
Akkor megkönnyítem a dolgod.
Na mit szólsz a látványhoz?
Látod, ezért is örülök, hogy a folyónak
ezen az oldalán lakunk.
Te aztán túl büszke brooklyni vagy!
Nem, nincs olyan, hogy túl büszke.
Tudod, mit mondtunk a haverjaimmal,
- amikor gyerekek voltunk? - Mit?
Reggel hálát adtunk az Úrnak,
hogy brooklyniak vagyunk.
Tudod, hogy ma reggel
miért adtam hálát az Úrnak?
Ne! Megbeszéltük már!
- Hát... - Megint
valami nyálasat akarsz mondani!
Azt hittem, megállapodtunk!
Hálát adtam azért, hogy megismerlek.
Tommy, ez nem fair!
Egyet is értettünk!
De ha te simlizel,
- akkor én is tudok. - Nyomjad, simlis csajszi!
Tudod, azt mondtam,
hogy nem akarok járni senkivel,
te meg folyamatosan nyomod
ezeket a szerelmes dumákat.
Úgyhogy szintet lépek.
- Igen? - Őrültséget
fogok csinálni.
Bírni fogod az őrültséget?
Ha együtt lehetünk őrültek,
akkor te szabod meg a loco határát.
Ez elég őrült?
Mondtam, hogy nyomjad!
Thomas Tanneli McKenna McMullen!
Soha nem akartam barátot,
férjről nem is beszélve.
De még soha nem éreztem így senki iránt.
Úgyhogy leszarom! Összeházasodunk?
Naná.
A kisujjamra talán jó.
Igen.
Tisztára, mint egy régi vágású maffiózó.
Henry Hillnek érzem magam, basszus!
Karen, miért csináltad?
Karen, ez volt minden pénzünk!
- Miért csináltad? - Bocsáss meg, Henry!
Úgyis megtalálták volna, Henry!
Karen!
Ne haragudj!
- Vicces vagy. - Milyen értelemben?
Mint egy bohóc?
Most aztán bajban vagyunk.
Bizony ám, drága, egyetlen barátom!
Figyelj, amióta letettem a cigit,
egy kis fagyi szex után
maga a tökély.
Én nem panaszkodom.
Később még elszívok egy szivart,
és akkor évek óta
ez volt a legjobb estém.
Neked könnyű örömet szerezni.
- Bezzeg neked! - Mi?
De...
nem is tartott nálam olyan sokáig.
Nem arról beszélek.
Valamit nem értek.
Hogy lehet az, hogy egy ilyen csinos,
sikeres csaj, mint te
egyedül él ebben a szép nagy házban?
Talán mert így döntött.
Igen?
Igen. Nagyon boldog vagyok.
Tényleg.
Csak...
az élettel járó izéket nem sikerült megfejtenem.
Mizéket?
Kapcsolatok, házasság, ezeket.
Húha! Hát én sem vagyok túl jó
ezekben a dolgokban.
Na és a lányod?
Biztos, hogy szuper munkát végeztél vele.
- Igen. - A lányod
iszonyú penge lehet, ha észrevette,
hogy mekkora kapás a fiam.
Aha, persze.
Legalább ezt jól csináltam.
Nagyon büszke vagyok rá.
És éppen ezért...
bármennyire is kellemes volt ez,
mert...
- Fantasztikus. - Fantasztikus volt.
Nem tudom,
de nem örülök a kapcsolatuknak.
Szerintem nincs miért aggódnunk.
Csak pár randin voltak.
Mi a legrosszabb, ami történhet?
Úristen!
Úristen! Itt van Karen.
Nem lenne jobb kopogni?
Nem. Ezt nagyon utálja.
- Szia, mama! - Szia!
Nem tudsz csengetni, mint más normális ember?
Ha ilyenkor csengetnék,
valószínűleg nem nyitnál ajtót, igaz?
De ha fütyülök, tudod, hogy én vagyok az.
Most, hogy tudom, hogy te vagy az,
mit szeretnél, édesem?
Hírünk van.
- Milyen híretek? - Elég komoly hírünk van.
Annyira komoly hír, hogy le kell mennem ajtót nyitni,
vagy elmondod most?
Nem tudom. Attól függ,
hogy neked mekkora hír egy eljegyzés.
Mit műveltetek?
Karen! Miért csináltad?
- Ne haragudj! - Miért csináltad?
- Karen... - Emlékszel a Nagymenőkre?
- Miért jegyeznétek el egymást? - Mert szerelmesek vagyunk.
A szerelem nem ok az eljegyzésre.
Mi a francot mondtál?
Maradj csendben!
Anya, mi folyik ott?
- Csak a cica volt. Mi... - Várj!
Mi van ott fent? Anya, van nálad valaki?
- Nem. - De.
Jézusom, tényleg van ott valaki! Ki az?
Bogaram, ne válts témát!
- Beszélni akarok veled. - Igenis, asszonyom!
Nálad van a kulcsod?
Igen.
Akkor miért fütyültél? Befelé!
- Szia! - Szia!
Részeg vagy. Nyomás befelé!
Eltaláltad!
Úristen! Ez tragédia!
Most mit csináljunk?
Nem tudom, miért akkora ügy ez.
Eljegyezték egymást, baszd meg!
Figyelj, ha most nem vagy olyan állapotban,
hogy ezt lerendezd velük,
szívesen lemegyek és beszélek velük.
Elvégre a fiamról van szó.
Nem, te itt leszel, és csendben maradsz!
Csak hogy világosan értsem,
addig maradjak itt, amíg el nem mennek?
Jézusom! Fejezd be a poénkodást!
Komolyan!
Ez jó volt?
Biztos?
Igen.
Az az igazság,
hogy fogalmam sem volt, hogy ez ilyen is tud lenni.
Igen,
eszméletlen volt, mi?
Majd biztos beszólnak a szemközti szomszédok,
- ha összefutunk. - Miért?
- Hangos voltam? - Nem...
Hangos voltam!
Észre se vettem!
Egyáltalán nem ciki.
Figyu, ne csodálkozz,
ha holnap furán néznek majd rád
a Flatbush Avenue-n.
Csak ennyi.
Az van, hogy...
én még soha nem csináltam ilyet.
Csodálatos volt.
Tényleg.
Nem tudom, hogy ilyenkor mi illendő,
de mennem kéne, úgyhogy megyek.
Mi? Ne!
Patty, nem kell elmenned!
Szerintem az a legjobb.
Most nagyon kattog az agyam.
Legfőképp össze vagyok zavarodva,
és persze mardos a katolikus bűntudat.
Ezt helyre kell tennem.
Jól van. Hát...
Figyelj, ha holnap felébredsz,
és úgy érzed, hogy a vőlegényed túl nagy seggfej ahhoz,
hogy egy életre elköteleződj mellette,
csörögj rám,
mert szívesen randiznék veled újra.
Tényleg?
Mennem kell.
Az a konyha.
Pat!
Még mindig ott laksz.
Jó lesz a lépcső.
- Szép estét! - Kösz, neked is,
bár a hangokból ítélve, neked már megvolt.
Mesélhetnék.
Bebizonyítottátok, hogy felelőtlenek vagytok
és ösztönlények.
- És fantasztikusak. - És ellenállhatatlanok.
És egyértelműen gyerekesek.
Mi a terv?
Nincs terv... egyelőre!
De azt tudjuk, hogy örökre együtt akarunk lenni.
Ezt egy kézfogással is megoldhattátok volna.
Vagy egy becsszóval egymásnak.
Összeköltözhettetek volna. Az eljegyzés nem pálya.
Ne haragudj, anya, de ez az én életem.
Szerelmesek vagyunk egymásba.
Oké.
Megértem, hogy meg van döbbenve, Nina,
de számunkra is épp olyan döbbenetes.
Egyikünk sem akart komoly kapcsolatot.
De mindkettőnket elkapott ez a mámorító érzés,
méghozzá egyszerre, utána pedig
egymásra néztünk, és tudtuk, hogy ez valami...
valami rendkívüli dolog.
Gyerekek!
Tudjátok, hogy minek hívják ezt?
- Minek? - Úgy hívják,
hogy szimultán orgazmus.
Mellesleg csak annyit jelent, hogy kívánjátok egymást.
Csinos fiatalok vagytok,
akik nagyon élvezik a hancúrozást.
Ébresztő! Ez el fog múlni!
Ami még fontosabb: csak azért mert két fiatal
nagyokat szexel,
még nem jelenti azt, hogy össze kell házasodniuk!
Az ég szerelmére!
Nőjetek fel!
Csini a felsőd, anya!
Kösz.
Úgy nézel ki, mint egy karácsonyi ajándék.
Reménykedjünk, hogy meggondolja magát.
De ha más nézőpontból vesszük,
nevezetesen az enyémből, nem valószínű, hogy így lesz.
Várj csak!
Tudom, mi ez a bor.
Mi a francot csináltál?
Igen, jó volt és felnyitotta a szemed.
Nem. De ez nem te vagy. Te nem vagy olyan lány.
Úgy tűnik, megérdemled,
hogy hallgattál a szex őrült nénédre.
Patty, te vagy az?
- Lefekszem. - Várj!
Megvártalak. Mesélj!
Istenem! Nézzenek oda! A ruha, a cipő!
- Tudtam. - Igen?
Azt is tudtad, hogy belerondítasz a terveimbe,
amikor azt mondtad
Terrence Josephnek, hogy szexeljen többet másokkal?
Azt is tudod, hogy a tanácsod,
hogy feküdjek le egy másik sráccal
rohadtul össze fog zavarni?
Mert ez volt...
életem egyik legjobb élménye.
Ezek után menjek vissza
Terrence Josephhez holnap?
Ezt is mind tudtad?
Ácsi! Menj vissza a középső részhez!
Amiben a legjobb élményről beszélsz.
- Arról mesélj! - Nem!
Soha többé nem mesélek el neked semmit!
Nem kell több tanács,
se ruha, se semmi.
Csak azt akarom, hogy minden úgy legyen, mint azelőtt.
Sajnálom, Patty drágám!
Egy nap még hálás leszel nekem ezért, hidd el!
Micsoda boldogság!
Újra a régi környéken, a régi utcában.
A gyerekkori otthonodban.
Van, aki szerint ez visszalépés, öregem,
de szerintem ez egy
remek, új fejezet kezdete.
Ki mondta, hogy nem lehet megint hazamenni?
Apa, fent vagy?
Igen, a szobámban.
Egy igazi barom vagy, tudod?
- Mi? - Egy igazi barom.
Mi történt? Mi a francot csináltam már megint?
Ez most komoly?
Tegnap lefeküdtél Karen anyjával!
Ne is tagadd!
Mert pont ugyanolyan bor volt nála,
amilyet Pat vetetett velem.
Ez nem bizonyít semmit.
Lehet, hogy szereti azt a bort.
Mindig is jó ízlése volt.
Reggel elmondta Karennek, hogy mi történt.
Mindent elmondott.
Jesszusom! Tényleg?
Na jó, lebuktam.
De nem értem, mi a gond ezzel.
Én előbb ismertem Ninát, mint te Karent.
Mi az, hogy te ismerted előbb?
Mi ez, általános ötödik osztály?
Most mit mondjak? Tetszünk egymásnak.
Ez mindig is így volt.
Ha belegondolok, hogy fent voltál a hálójában,
amikor ott voltunk,
annyira beteg és gáz.
Egyszerűen fel sem bírom fogni!
Haver, a saját védelmemben annyit,
hogy még az eljegyzésetek előtt történt.
Basszus, ha tudom, hogy ez nálatok ennyire komoly,
- ez meg sem történik. - Miről beszélsz?
Tudtad, hogy komoly,
mert megkérdezted!
Én meg mondtam, hogy hagyd békén az anyját!
- Várjunk! Ki van eljegyezve? - Ő.
- Te vagy eljegyezve? - Úristen!
- Mióta? - Tegnap este óta.
- De ő tette fel a kérdést. - Tök jó.
Szóval az, akinek még egyetlen kapcsolata sem volt,
nem hisz a szerelemben, szidja a házasságot,
amikor csak lehet, jegyben jár.
Továbbra is tartod,
hogy nem vagy irigy rám?
Bocs, de mi köze van az én eljegyzésemhez
- hozzád? - Minden.
És bizonyítja, amit mondtam, hogy azt akarod,
hogy mindig rád figyeljenek.
Nem bírtad elviselni, hogy a család
az én esküvőmmel fog foglalkozni az év hátralevő részében.
Bocs, de milyen esküvőről beszélsz?
Ha jól emlékszem, te és Mr. Bizonytalan,
Mr. Csak Még Egy Dugás
pár hete szakítottatok.
Kösz.
Hát ez nagyon ronda volt.
Szomorú vagyok, hogy a tanúja voltam.
Bocsánatot fogsz kérni a húgodtól.
Én meg tőled kérek bocsánatot.
Ne haragudj, Tommy!
Megígérem, a szavamat adom,
hogy nem találkozom vele többé.
Ettől függetlenül át kell ugranom hozzá,
mert ott maradt a pénztárcám.
Ott hagytad a pénztárcádat?
Van ilyen.
Apa, te tényleg nem vagy semmi!
Csak egyet mondok.
Vagy inkább emlékeztetlek Pat bácsi szövegére:
„Isten folyton próbára tesz minket.”
És apa, te megbuktál.
Csúfosan.
De vallásos lettél hirtelen!
Ajjaj!
Elképesztő!
Befogadod Patricket egy hónapra,
és mit csinál?
Kőkatolikust farag a fiadból.
Hogy is mondják?
Jótett helyébe jót ne várj.
Lehet, hogy ebben te is hibás vagy.
Tényleg tetszik neked Nina, igaz? Mindig is tetszett.
Még az is eszedbe jutott, hogy ő lehet az igazi, de...
ha a gyerek ellene van, le kell mondanod róla, igaz?
Ezt fogod tenni.
Odamész és megmondod neki, hogy vége.
Barry, kiköltöztem.
Köszönöm a vendéglátást.
Bár túlzás lenne annak hívni.
Látod, hogy jársz, ha csak magaddal foglalkozol?
Végül neked kell megint mosni.
Csókolom a gyerekeket.
A múlt éjszaka
felnyitotta a szememet.
De nem...
Nem rólunk beszélek, hanem Karenről.
Szerintem igazad van.
- Igen. - Nem szabad beleavatkoznom.
Ez az ő élete.
Figyelj, eljön az a pont,
amikor el kell engedni a gyeplőt, hadd menjenek.
Tudom, de olyan rossz.
Annyira fáj,
hogy felnőnek, nem?
Igen. Kik vagyunk mi,
ha már nem vagyunk a szüleik?
Komolyan nem tudom, hogy mit kezdjek magammal.
Ha nem gondoskodom Karenről...
- Igen. - Akkor mi a dolgom?
Igen. Én még nem tartok ott,
mert az én két gyerekem most költözött vissza hozzám.
Most irigykedem.
Bárcsak Karen itt lakna,
de helyette teljesen egyedül vagyok itt.
Ebben a nagy házban
csak én lakom egyedül.
Teljesen egyedül ebben a nagy, üres házban.
- Átfutott egy gondolat... - Nem.
Bárcsak tehetnék valamit,
hogy megkönnyítsem a helyzetedet.
Nem lesz több ilyen, egyszeri alkalom volt.
Sőt, egész pontosan
ez afféle búcsú volt, ha úgy tetszik.
Hát, egész jól sikerült.
Most meg fogsz lepődni...
de egyetértek.
Gondolkoztam,
és a gyerekek miatt
be kell fejeznünk a találkáinkat.
Hallanod kellett volna Tommyt, hogy milyen marha pipa volt rám
ma reggel.
Inkább nem kockáztatnám.
Mert ha együtt maradnak,
akkor mi sokkal többet fogunk találkozni.
- Igen. - Vissza kell fognunk magunkat.
Pontosan.
Én nem bánom.
Nekem nagyon kell majd
- fegyelmeznem magam, de... - Leopárdmintás a ruhám.
Alig bírok magammal.
Figyelj, kimondom.
Le kell fújnunk ezt az egészet.
Túl sok, túl hamar és túl őrült.
És ott van még a szüleink kavarása.
Ettől még bonyolultabb.
Hála istennek! Én is így gondolom.
Tényleg?
Ez hatalmas megkönnyebbülés.
Nem baj, ha visszakérem a gyűrűmet?
Nem, dehogyis.
Kösz.
- Szomorú vagy? - Nem.
Ha nagyon őszinte akarok lenni,
inkább megkönnyebbültem.
- Én is. - Igen?
De attól még járunk meg találkozunk, ugye?
Igen.
Nem kell ahhoz eljegyzés, lehetünk simán
egy pár, csak nem annyira komoly.
Nem. Persze.
Először is, mi nem is vagyunk ilyenek.
Távol áll tőlünk.
- A komolyság. - Nem.
A másik pedig az, hogy nagyon bírlak.
Mármint...
szeretlek.
Csak nem állok készen
a „míg a halál el nem választ” részre.
Abszolút, teljesen egyetértek.
Hahó! Van itthon valaki?
Itt vagyok!
Pats, hát te? Fényes nappal van.
Miért vagy még pizsamában?
Depis vagyok.
Ezt csinálom, amikor depizem.
Hagyj békén!
Nem okoztál már elég bajt?
Nem értem. Ha történik valami,
az miért mindig az én hibám?
Talán, mert így van.
Jól van, békén hagylak.
Elképesztő!
Halló?
Miben segíthetek, fiatalember?
Igen. Tényleg?
Jól van. Igen,
megőrzöm a titkodat.
Megígérem. Egy szót se mondok neki.
Ki volt az?
Nem fogod elhinni, de bejelentkezett TJ barátunk.
- Mit mondott? - Nincs jó hírem.
Azért hívott, hogy az áldásomat kérje.
Újra meg akarja kérni a kezed.
Erre mondtad azt, hogy nem árulod el nekem?
Igen, de gondoltam, jobb, ha tudsz róla,
azok után, amin átmentél
ebben a hónapban.
Nem szeretném, ha újra megjárnád.
Nem, az nem lenne jó.
Mondta, hogy mikor jönne?
Igen. Most jön, mindjárt itt lesz.
Mindjárt itt lesz, baszki.
Valószínűleg már itt is van.
- Gondolom. - Még le se tusoltam.
Jövök!
Pats, nem kell igent mondanod!
Hiába kérte az áldásomat,
én nem adtam meg.
Azért ezt is vedd bele a döntésedbe!
Hagyd már abba!
Mit keresel itt?
Ültem a munkahelyemen,
és rádöbbentem, hogy milyen jövőt képzelek el magamnak,
vagyis magunknak.
Ezért jöttem el hozzád.
Jaj, ne!
- Terrence Joseph, állj fel! - Nem, ne aggódj!
Kérlek, állj fel!
Akkor mi a baj?
Nem biztos, hogy ilyen gyorsan
újra el kellene jegyeznünk egymást.
Mert lefeküdtem azzal a lánnyal, igaz?
Tudtam, hogy kár volt elmondani.
Részben, de nem csak azért.
Mert én is lefeküdtem valakivel.
És nagyon összezavarodtam.
Szerintem mindkettőnknek jót tenne,
ha kicsit külön lennénk.
Hé, várjunk egy kicsit!
Lefeküdtél valakivel?
- Igen. - De miért?
Miért?
Nem tudtam, hogy ezt akarod.
Úgy tűnik, én is kíváncsi lettem.
Jézusom!
Hát erre nem számítottam. Oké.
Tudod, mit?
Pontosan azt tetted, amit kellett.
Figyelj, ez jó hír.
- Az? - Igen.
Ki kellett tombolnunk magunkat,
ahogy Molly nénéd mondta.
Pont erre volt szükségünk.
Igen. Csak most az a gond,
hogy miután kinyitottuk az ajtót,
hogy csukjuk be?
Kiszabadult a szellem a palackból,
nem tudjuk visszatuszkolni a fogkrémet a tubusba,
a feltört tojás jól szétfolyt.
Ezt nem egészen követem.
Hát...
mindketten belekóstoltunk valami másba,
és lehet, hogy ezért megváltozott az ízlésünk.
Várj!
Neked tetszik a srác, akivel lefeküdtél?
Nem tudom, lehet.
De azt tudom, hogy nem állok készen arra,
hogy örökre elköteleződjek.
Baszki!
Egy kibaszott faszfej vagyok!
Eléggé.
Sajnálom.
Papíron nagyon jól passzolunk,
és hibátlan az életrajzod
ahhoz az élethez, amit elképzeltem, csak...
Azt hiszem, itt az ideje, hogy a szívemre hallgassak,
és ne az eszemre.
Sőt,
igazából nem is a szívemre hallgatok.
Hanem...
valamilyen más... ösztön.
Mennem kell.
Hova?
Patty, ne csináld!
Patty!
Sziasztok!
Sam itt van?
Nézzétek már, ki van itt!
Az álomcsaj, aki a holdat vonyítja.
Jó újra látni.
Szóval ő az?
Ezért van úgy oda?
Figyu, Csingiling, kérdezek valamit.
Szerinted szép dolog volt így kihasználni az öcsénket?
Nem tudtad, hogy mit érez irántad?
Nem tudtad, hogy mióta ácsingózik már rád?
Ácsingózik?
Ácsingózik!
Tizenöt éve ácsingózik!
Tizenöt éve, erre a csaj meghúzatja magát vele.
Csak használja a testét.
Mint egy darab kolbászt.
Nyugi! Hé! Szia!
- Szia! - Hogy kerülsz ide?
Szeretnék beszélni veled.
Jó, persze.
Volt szerencséd a három gráciához. A nővéreim:
Cathy, Carla, Christine.
Lányok, ő Patty McMullen.
Ja, már találkoztunk.
Az te voltál, ugye?
Köszi.
Tudod, mit? Kint beszélgetünk.
Kint fogunk beszélgetni, távol innen.
- Köszönj el! - Sziasztok!
Kicsit túltolják a pátyolgatásomat,
és nagyon kattantak.
- Értem. - Szóval...
mi történt?
Felbontottam az eljegyzést, vagyis nem jegyeztük el újra egymást.
De mindegy is, szakítottunk.
Vége, ami nagy szó nekem,
mert életemben először
nem tudom, hogy mi lesz ezután.
Ezt nem tudod rólam, de mindent előre megtervezek.
- Aha. - Egész életemben
mindent megterveztem, egész kicsi korom óta.
Sok célom volt, listák teendőkkel,
dolgok, amiket ki kellett pipálnom egy bizonyos korig,
de úgy döntöttem, hogy nem csinálom ezt tovább.
Eldöntöttem, hogy élem az életem,
nem érdekel, hogy mi lesz,
és hagyom, hogy oda sodorjon, ahova akar...
Hát...
Most feléd sodor.
Nem tudod elképzelni, hogy mennyire örülök neki.
- Megcsókolhatlak? - Gyere ide!
EGY ÉVVEL KÉSŐBB
Szeretném elmondani...
hogy hihetetlenül örülök annak,
hogy nem nálam tartjuk a hálaadást.
Patrick, szerintem ez remek új hagyomány.
Mindannyian hazajöhetünk Long Islandre,
te pedig főzhetsz.
Egyetértek,
mert örömmel teszem.
És most elmondok egy kis imát,
mielőtt ennénk.
Jó, de azért ne vidd túlzásba, Patrick,
mert tudod, a hálaadás nem vallásos ünnep.
Jó? És mind éhen halunk.
Jézus érted halt meg a kereszten, Barry.
Főleg érted.
Sajnálsz tőle fél percet?
Na törődj vele, Pat bácsi!
Nem kell rövidre fognod.
Köszönöm.
Ez volt anyánk kedvenc áldása.
Megfogjuk egymás kezét?
Ezt most muszáj?
Én benne vagyok.
Muszáj!
- Gyerünk! - Kösz, Molly.
Köszönöm, Molly.
Szeretet és nevetés ragyogja be napjaid,
melengesse szíved és otthonod.
Hű, jó barátok kísérjenek utadon,
bármerre vetnek a holnapok.
Béke, bőség, áldás záporozzon rád,
s hosszan tartó boldogság,
és az élet múló évszakai
hozzanak neked és szeretteidnek csupa jót.
Ámen.
Csak szeretném azt mondani...
Az én anyám, a te nagyanyád mindig azt mondta,
hogy a hála nemcsak az áldásaidra vonatkozik...
„Hanem arra, hogy mit csinálsz velük.”
- Pontosan. - Igen.
Akkor ez egy áldás...
- Igen. - ...és jól csináljuk.
Hé!
Ne csináljátok már!
Ne túrjátok ki Jézust!
Akarja még valaki az anyukája tósztját vagy áldását elmondani?
A bubbém mindig azt mondta:
„Ha van hová menni, az az otthon.
Ha van kit szeretni, az a család,
ha mindkettő van, az az áldás.”
Jiddisül mondta, szóval sokkal jobban hangzott.
Gyerünk, Walter!
Az új rokonok mind tósztot mondanak.
Lássuk, mit tud!
Jól van. Az áldásnál és a hálánál maradva,
azt szeretném mondani,
hogy ha Isten ad egy második esélyt,
nem szabad készpénznek venni.
Én nem veszem annak.
Én is szeretnék mondani valamit,
Mr. McMullen, ha nem gond.
Mr. McMullen? Imádom ezt a gyereket.
Halljuk, Sam!
Ez nyers fordításban azt jelenti:
„Egy férfi nem tud ragyogni
a családja nélkül az asztalnál.”
Én is szeretnék tósztot mondani.
Boldog hálaadást szeretnék kívánni!
Boldog hálaadást!
Nagyon hálás vagyok mindenkiért, aki most itt ül.
Másrészt pedig, tudjátok, hogy nincs tökéletes család.
A miénk sem kivétel.
De szerintem elég jól csináljuk.
Úgyhogy emeljük poharunkat
a McMullen családra!
A feliratot fordította: Heltai Olga