Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Carlita, što ima?
Ne javljaju se? Koliko je sati?
Nazvat ću ih.
Dobro.
Idemo.
SRCE ZNA
Ne, reci mu da zbog njega idemo na to putovanje! Da.
Da malo razvedrimo tog idiota.
Mali je užasno iritantan.
Ozbiljno, nemaš pojma…
Četiri je sata neprestano govorio o Nini i plakao zbog nje.
„Ali Tony, volim je! Što ću ja bez Nine?
Kako da ujutro ustanem iz kreveta?
Da, znam da je žena pauk, ali volim je!”
Reci mu da u 9 h mora biti spreman.
-Dobro? -Da.
Polako.
-Stuba! -Iznenađenje je preko ceste.
-Što ste mi kupili? Auto? -Naravno. Kabriolet.
Ali gdje…?
-Skoro smo stigli. -Gdje je?
-Sedam ulica dalje? -Tu je.
-Jesmo li stigli? -Sad jesmo.
VALE, VOLIMO TE PEDRO I TIAGO, ZAUVIJEK
-Divno! Ti si to naslikao? -Da, tata i ja, sinoć.
Dušo moja! Predivno!
-Prestani, mama. -Hvala, dragi.
-Volim vas. -Vale! Sretan rođendan!
-Hvala, Pollo! -Sutra je rođendan mojoj teti Nildi!
-Čestitaj joj! -Sretan rođendan teti Nildi!
Reći ću joj!
Što radiš, Ramóne, kurvin sine?
Šupčino! Reći ću sestri!
Pollo, idi na pločnik da te ne pokupi auto.
-Dobro. Jebeni Ramón. -Slušaj me.
Vidimo se poslije.
-Idemo, mladiću. Hajde. -Dobro.
-Evo. -Što je to?
Prekrasna je!
Divna je! Puno vam hvala.
Hvala, ljubavi.
-Volimo te. -I ja vas volim.
Hej, mala! Mislio sam da si već otišla.
Ne, rekli smo da ćemo zajedno doručkovati.
Aha. Čuj, večeras idem u Rio s Tonyjem i Ramijem.
Oho! Vikend u Riju. Lijepo.
Hajde, uđi.
Hajde!
Dođi.
-Ako baš insistiraš. -Dođi.
Dignite ruku ako želite uzeti milostinju.
Ponudili su malo. Neću milostinju!
Ne znam što je tebi malo. Nama je dobro.
Horacio, ali ja tim novcem ne mogu kupiti novu kuću.
Srušit će ovo da sagrade rekreacijski centar.
Mislite da nemaju novca?
Usrani kurvini sinovi!
-Ne psuj! -Dobro.
Pedro, ako se postavimo na zadnje, izbacit će nas i neće nam dati ništa.
Nora, uz dužno poštovanje, molim te, razmisli.
Tako ti ljudi posluju. Siju strah!
Nema se svrhe odupirati, ljudi. Možemo jedino otići.
Slušajte.
To je buka strojeva. Čujete? Ja čujem. Buldožeri dolaze.
Jasno ih čujem.
Usrani kurvin sin!
Dosta!
-Oprosti. -On je govno.
Kako to misliš, ne možeš?
Da, naravno. Hvala.
-'Jutro! -Nisam vas vidjela. Sad će doručak.
-Nitko me u ovoj kući ne primjećuje. -Upravo tako.
-Bok! -Ljubavi!
Što ima?
Tuki mi je nabavio filtar zraka u pola cijene.
Prevaranti bi mi naplatili cijelo bogatstvo.
Uzeo sam ušteđevinu, ali Adriana će mi platiti.
-Sad ideš? -Da. Želi razgovarati i ponuditi mi posao.
-Idem čuti što će reći. -Dobro.
Odmah se vraćam. Dotle se vi uredite
i namirišite
jer slavimo rođendan najljepše cure u El Progresu.
-Zaista? -Želiš li na večeru u centar?
-Želim! -Slavimo mamin rođendan?
-Da! -To!
Kad nabavimo Harley, bit će super.
-Treba ga samo održavati. -Pa da.
Tony!
Gdje si? Ukrcavamo se.
Kako to misliš? Još nisam stigao!
Treba poštovati aerodromska pravila, čak i ako imaš svoj avion.
Smiri se, dolazim za pet minuta.
Juane Manuele, nemoj mi to raditi. Zovu nas.
Pacijent pronađen na ulici. Izgubio je svijest.
Srčani je bolesnik.
Srčani arest, višestruke traume od pada s motocikla.
-Nosio je kacigu? -Da.
Bio je u nesvijesti.
Obitelj g. Guerrica?
-Da. -Arturo Aslanian.
-Dobar dan. -Njegov sam kardiolog.
Kardiolog? Nisam znala da ide kardiologu.
-Ti si znao? -Nisam.
Liječim ga više od šest godina.
Ima tešku urođenu bolest srca
koja se pogoršala u zadnje dvije godine.
Hitno treba transplantaciju.
-Ne shvaćam. Zar je tako loše? -Već je neko vrijeme loše.
Već je u transplantacijskom programu i dodali smo ga na popis hitnih slučajeva.
-Supruga Pedra Vázqueza? -Da. Kako je? Što je bilo?
Doživio je tešku ozljedu glave i oštećen mu je mozak.
Nepopravljivo.
-Ali je li živ? -Jest. Ali doživio je moždanu smrt.
Jako mi je žao.
Dobro.
Mogu li išta učiniti?
Sigurno mogu nešto…
Ne.
Ne!
Oprostite, imam teško pitanje, ali moram vam ga postaviti.
Osim mozga, ostali su mu organi sasvim zdravi. Mogao bi biti donator.
Znam da vam je teško.
Ali trebam odgovor.
Razmislite pa mi recite.
Dobro.
TRI MJESECA POSLIJE
Mama, gdje je tatin motocikl?
Na policiji. Trebamo jedan dan otići po njega.
Ovaj smo motocikl tata i ja vidjeli kraj stadiona.
Prekrasan je!
-Za duga putovanja. -Vidim.
Završi zadaću da možemo jesti.
-Uskoro će večera. -Dobro.
Dobro došao natrag!
Dioničari su zabrinuti.
Boje se da će Moretti odustati i da će sve propasti.
Razgovarao sam s Morettijevim suradnikom.
Kaže, ako susjedi uskoro ne potpišu, dobit će nalog za iseljenje.
Mogu li to učiniti?
Ne mogu. Ali mogu.
Lako je, ništa ne morate učiniti. Kad se oglasi alarm, spremno je.
A da večeraš sa mnom?
Zašto?
Zašto ne?
Vi i ja nikad skupa ne večeramo, šefe.
Baš bismo zato trebali!
Ma ne, kasno je, šefe!
Dobro.
-Malo vina. -Doktor je rekao, jedna čaša na dan.
Tako je, jedna.
-Ali ovo je druga! -Danas smijem varati.
-Tko vam je dopustio? -Doktor.
Rekao je da jedanput na tjedan smijem popiti dvije.
Nazdravio bih. Može?
Ali prije zdravice nešto bih te pitao.
-Kako bi me opisala? -Lažljivac.
-Imaš pravo. Kako još? -Čudak.
Oduvijek ste čudni, ali u zadnje vrijeme još više.
-Ne poričite. -Da, promijenio sam se nakon operacije.
Da, možda.
Kao šef ste drukčiji.
Aha. I koji ti je draži, stari ili novi?
Ovaj.
Da! Ne znam, uvijek ste bili
tako ćudljivi, mrzovoljni.
U zadnje ste vrijeme smireniji.
Osjećajniji. Vidite me. Slušate me.
A oboje znamo da ste malo gluhi.
-Ha? -Prestanite!
Zaista me dobro poznaješ, Nancy.
Pa tu sam već godinama.
Mnogo toga vidiš.
I mnogo čuješ.
-I mnogo pričaš. -Katkad.
A ono drugo nije namjerno. Dajte!
Ma jasno.
Živjela.
Živjeli, šefe.
Nisu službeno objavili,
ali izbacit će nas ako ne potpišemo.
Eto. Što sam vam ja rekao?
Ali ne! Moramo se oduprijeti!
Vale ima ideju što bismo mogli. Zato smo se sastali.
Poslušajmo je.
Hvala što ste došli.
Otkako je Pedro umro, razmišljam što bi on učinio u situaciji
u kojoj se svi nalazimo.
I na pamet mi je pala ideja koja je možda malo luda
i ne znam bi li je bilo lako izvesti, ali nemamo ništa drugo.
Predlažem da završimo izgradnju doma zdravlja
i dnevnog doma za starije
jer ako otvorimo oba doma, neće se moći nasilu ugurati ovamo.
-Sjajna ideja! -Da.
Misliš da će ih to zaustaviti? Njima je do zarade.
Boli njih kurac i za dom i za starce!
Nije istina.
U domu sam zdravlja radila 30 godina
i uštedjeli smo bolnici vrijeme i novac.
Slušajte doktoricu!
Medicinsku sestru. I ponosna sam na to.
Volim te.
-Ma daj. -Dopast ćeš mi šaka!
Prestani.
Marit će javnost i mediji, Horacio.
Gradonačelnik treba glasove da ostane na vlasti.
Loše će izgledati ako mediji poprate deložaciju.
Ima pravo.
Aha, mediji ovdje.
Kao da medije zanima što se nama događa.
Daj se ne zajebavaj!
Mišljenja su podijeljena. Zato predlažem da glasamo.
Neka dignu ruku oni koji su protiv Valinog prijedloga.
Tko je za?
-Eto, imamo većinu. -Da!
Super. Samo vi donosite loše odluke. Dolaze. Slušajte.
Aha. Bok, Horacio, vidimo se!
Ona ti je od onih budistica na Xanaxu, znaš?
Nagovara me da idemo u Aziju.
-U Aziju? -Na mjesec dana.
A ja sam predložio pregovore.
Da idemo u Rim, opet u London, u neku civilizaciju.
-Kao normalni ljudi. -Pusti je.
-Opa! -Hej!
Kako si zgodna! Tulumarila si?
Da. Zaista sam zgodna.
I da, tulumarila sam.
S roditeljima, bakom, senilnom pratetom, braćom…
Baka mi je slavila 92. rođendan. Bio si pozvan, sjećaš se?
To je danas!
Bilo je danas. Ali očito nisi gledao mobitel.
Nisi vidio nekoliko mojih poziva i poruka?
Oprosti, Gi. Zaista. Baš mi je neugodno.
Bio je ugašen.
Da, u zadnje te vrijeme teško palim.
Tony, dušo, sad je pravi čas da odeš popiti pivo u kuhinji
ili u vrtu.
Mogu otići doma ako želiš, Gi. Ostavit ću vas same.
Neće biti potrebno. Neću dugo.
Ispričavam se.
To je to, Juane Manuele.
Ne želim više ovako. Umorna sam od toga da sam puna razumijevanja.
Ne mogu više.
Ili ćemo nešto zaista promijeniti ili sada prekidamo.
Dobro, Gi.
Prvo i osnovno, htio bih se ispričati,
ali sad ne mogu unijeti promjenu u vezu kakvu ti trebaš.
Uvijek ću ti biti zahvalan
što si bila uz mene u ovom procesu.
Nikada to neću zaboraviti.
DIJAGNOSTIČKO SNIMANJE
Tony, stari moj!
Imam informacije o donatoru.
Šališ se. Saznao si preko bratića?
Bratić mi je morao pobjeći iz zemlje, nisam ti rekao?
Uhvatili su ga da prodaje osjetljive informacije.
Sad živi u Kopenhagenu.
Preko njegove prijateljice, divne brinete.
-Vidjet ćeš je u subotu. -Tko je to?
Zove se Clarisa. Prekrasna je.
Ma donator, budalo.
Aha!
Pedro Emanuel Vázquez.
Da, 44-godišnjak, građevinski radnik, oženjen.
A sad ono najbolje. Znaš gdje je živio?
U El Progresu.
Hvala, stari.
PRAVO NA IMOVINU
NEĆEMO DELOŽACIJE
Trebat će nam dvostruko više materijala.
Na ulici malo prije postaje
ima velika zgrada, gradilište.
Rad je obustavljen već pet mjeseci. Kruže glasine da peru novac.
Rekao mi je prijatelj koji ima trgovinu iza ugla.
-Ramóne! Dođi mi pomoći. -Da.
Nitko nije bio ondje već jako dugo.
-Nije? -Ne.
Predlažeš da krademo?
Krademo, krademo! Daj, Mary!
To je golem projekt.
Kao da uzmeš kantu pijeska iz pustinje.
-Možeš misliti. -Da!
Osim toga, neće ni znati,
a učinit će dobro djelo za potrebite.
-Dobro djelo? -Da!
-Svi dobivaju! -Može.
-Dobro. -Na mene i Huga ne računajte.
-Daj, Mary! -Hugo!
-Prestani sa svime, idemo. -Zašto?
Ako ostaneš, ideš u zatvor. Ajmo.
-Dramatiziraš, Mary! -Mary, Mary! Evo ti Mary!
-Što? Draga! -Baš je nepristojna.
Ali kako da organiziramo autodonaciju materijala s napuštenoga gradilišta?
-Horacio zna, ali u drugom je taboru. -Možda ja nekog poznajem.
Nisam znao da si ovakva.
-Kakva? -Imaš razne veze.
O, da! Ja sam ti jako povezana ženska još odmalena, Marty.
Prolila si po meni.
-Šefe! -Bok, Nancy!
-Jeste li za čaj? -Nisam, hvala.
-Smijem li te nešto pitati? -Da.
Kako bi netko kao ja
mogao neprimjetno otići u četvrt poput tvoje?
Kad bih vidjela tipa kao vi u svojoj četvrti, pomislila bih:
„Što bogati šupak radi ovdje?”
-Bez uvrede. -Naravno.
Moja četvrt nije opasna, ako ste na to mislili.
Jasno da nije. Nisam na to mislio.
Ali ako imate prijatelja, posrednika, doktora, svećenika, pastora…
To je dobar ključ
za ulazak.
Nećete čaj?
Ne, hvala.
MORETTI, MARŠ! EL PROGRESSO JE NAŠ
Izgubio si se, frajeru?
Bok. Tražim svećenika.
Na groblju je.
-Netko je umro? -Da, svećenik. Prije dvije godine.
A, sranje.
-Što mu se dogodilo? -Infarkt. Srušio se usred mise.
U rodu ste?
Da.
U drugom koljenu.
-Aha. -Potražite Ramóna Acuñu.
Bili su dobri prijatelji. U domu je zdravlja.
-U domu zdravlja? -Da.
Skrenite iza ugla pa ravno dva bloka
pa desno
i vidjet ćete zelena vrata i slike svetog Ekspedita.
Ondje je. Ramón Acuña.
-Hvala. -Nema na čemu.
Doviđenja.
Turist?
Da. Ne. Recimo.
„Da. Ne. Recimo.”
Tražio sam svećenika, ali čujem da je umro.
-Idem Ramónu. -Znate li Vázqueze?
Da, znam Vázqueze.
Tita vam je prišla kao prijatelju.
Zar ne?
Posao ide dobro?
Da. Slobodno svratite.
-Pizda mi ih nije htjela dati. -Stavi ih u hladnjak.
Hej!
Ti nisi odavde.
-Nisam. -Tko si ti? Šupak iz gradskog vijeća?
Nisam. Smiri se. Došao sam razgovarati sa svećenikom.
Svećenik više nije ovdje.
Nema ga.
Nije otišao iz četvrti.
-Odjavio se. -Umro je.
Dva je metra pod zemljom.
Ramón i velečasni Ramiro bili su prijatelji.
Da, idem razgovarati s njim.
Ondje je, u domu zdravlja. Popravljaju ga.
Moja će sestra raditi ondje kad ga urede.
Dom zdravlja je na onu stranu. Zelena vrata.
Idi…
-Onuda… -Hvala.
Zelena!
Polako s tom dizalicom, puknut će! Oprezno. Pazi!
Ramóne, sve u redu?
Da, dobro sam.
Tko si ti?
-Zovem se Juan. -Radiš u gradskom vijeću?
-Ne, došao sam svećeniku. Rođak mi je. -Umro je.
Upravo sam čuo. Nisam ga dugo vidio.
Bio mi je prijatelj. Ramón.
-Moja sućut. Juan. -Cacho.
Ricky.
Valeria.
Drago mi je.
Radovi već dugo stoje. Godinu ili dvije.
Ne, stoje već tri godine.
Kako znaš? Iz ove si branše?
Dugo sam se bavio građevinom.
Bavio si se građevinom?
-Da. -Tim rukama?
Da, tim rukama. Zašto?
Zadnjih godina radim u uredu.
Aha.
-Dakle, nastavljate radove? -Zbog više sile.
Gradsko nas vijeće želi istjerati.
Žele nam otkupiti kuće i sagraditi rekreacijski centar.
Ovo je stambena zadruga i svi se moramo složiti.
Neki ne žele otići. Teško je.
Vidio sam plakate na ulici.
-Martin i Pollo još nisu došli? -Nitko još nije došao.
-Dobro. -Čujte…
Hoćete da vam pomognem? Nemam drugog posla.
Nema novca, ako to tražiš.
Ne želim novac.
Mogu vam pomoći bez obveze.
Dok ne nađem neki posao.
-Što kažeš, Ricky? -Može. Zašto ne?
Dobro došao u borbu.
Ramóne, javi mi kada dođu.
Bok!
-Daj mi to. Pokušat ću opet. -Kako mogu pomoći?
Hajde. Tako.
-Zdravo! -Bok.
Kako ide?
Ovo je Juan. Pomaže nam.
-Svećenikov rođak. -Bok! Ja sam Lore.
Da vidimo.
-Čekaj! -Uzmi onaj dolje.
Ovaj mi se sviđa.
Dečki, može pecivo? Juane?
Ne jedem ugljikohidrate.
Šalim se.
Koji ćeš?
VALE, VOLIMO TE PEDRO I TIAGO
Sine, reci Lore da ti ovo dâ, a ja ću joj poslije platiti.
-Dobro. -Gotovo?
-Da, dobro izgleda. -Da?
Idem.
-Bok. -Bok.
Juan pomaže u gradnji doma. Tiago, moj sin.
-Ej, prijatelju. -Bok!
-Kako da izađem? -Onuda.
-Idi s njim. -Dobro.
Vidimo se sutra?
-Može! -Super.
Hvala na pomoći.
Isti je kao tatin.
-Fora je. -Zar ne?
-Čime ti se tata bavi? -Poginuo je u nesreći.
-Žao mi je. -U redu je.
Davno?
Na mamin rođendan.
-Kada ti mama ima rođendan? -4. travnja.
On nije dobar. Želi da odemo iz četvrti.
Zove se Horacio.
Idem ja. Izlazi se onuda, dobro?
Hvala.
-Vidimo se. -Vidimo se.
Ne!
Lažeš kao tinejdžer. Lažljivče!
Koji si kurac ondje radio? Je li?
Carlita, trebam pomoć.
Auto mi je ostao u El Progresu. Na izlazu za autoput.
Pošalji vučnu službu. Hvala. Objasnit ću poslije.
-Oprosti, ali jesi li stao u govno? -Jesam.
Šefe, ako me više ne trebate, idem.
-Hvala, Nancy. Do sutra. -Do sutra.
Šefe, smijem li nešto pitati?
Kog vraga radite?
-Ha? -Što… Oprostite. Vidimo se sutra.
Nancy, dođi ovamo.
Ovo je srce pripadalo čovjeku koji je živio u El Progresu.
-Zvao se Pedro Vázquez. -Zato ste pitali o mojoj četvrti?
Da. Ali tvoj savjet nije bio osobito koristan.
-Svećenik je umro. -Otišli ste onamo?
-Jesam. -Ali…
-I što ste saznali? -Bio je građevinski radnik.
Svi su ga voljeli.
Upoznao sam njegovu ženu i sina, Tiaga. Krasan mali.
Jako mu fali tata.
Poginuo je u prometnoj.
Dobro. A sada dosta.
Bili ste ondje, upoznali ste ih.
Budite zahvalni Bogu, tom Pedru.
I nastavite sa životom.
Obnavljaju dom zdravlja. Lokalni dom zdravlja.
Tako žele spriječiti grad da ih deložira.
Danas sam im pomagao.
To je lijepo. Dobro je pomagati drugima.
-Ali sada dosta. -Da.
Šefe, imate puno posla. Dajte!
-Sutra opet idem onamo. -Ma za kog vraga? Ne!
Mogli biste upasti u ozbiljne probleme!
Odlazim. Vidimo se sutra.
Vidimo se sutra.
Ovo je odjeća mog supruga Pepea.
Tenisice će vam odgovarati. Nosi broj 42 kao vi.
Hvala.
Ne. Rukavi su prekratki.
Zavrnite ih.
Tako.
Čemu to lice, Nancy? Što je?
Aha.
Nego, kako ste došli do te četvrti?
A kako bih? Pa autom.
-Svojim autom? -Da.
U toj četvrti ne voze Audije.
Kad već spominješ, imao sam nezgodicu s gumom.
Da.
Odsad idete autobusom.
Želite izgledati kao oni!
Onda odsad putujete kao normalni ljudi.
Sjest ćete na autobus 276. Stoji u ulici. Na stupu piše broj autobusa.
Pa nisam svemirac.
Znam se služiti javnim prijevozom.
Dakle, dođem u ulicu… Što? Zašto to radiš?
Čemu to lice? Dođem do ulice, sjednem na 256…
-I to je to. -Ne, nije to to.
Autobus je broj 276. Siđete na Campichuelu i prijeđete na 121.
Dva autobusa?
Isuse, šefe.
Da bih došla ovamo, svako prokleto jutro u ovih 12 godina
idem na jedan vlak i dva autobusa.
Dobro.
Neću stići na sastanak, Tony.
Kako? Zašto? Svi su ovdje. Gdje si ti?
Nešto je iskrsnulo.
Što to?
Moretti je na putu.
Reci mu da nisam dobro. Zna za operaciju.
-U pitanju je ženska? -Nešto, Tony!
Evo Morettija.
Neću mu lagati.
Ma daj. Odvjetnik si, ne seri.
Dobar dan, gospodine!
-Dobro došli. -Kako je naš momak?
Razgovaramo. Možeš li otpratiti gradonačelnika?
-Izvolite, gospodine. -Odmah ću doći.
-Izlazite ili ne? -Gdje si?
-Oprosti trenutak. -Možete li me propustiti?
Hej!
Možete li otvoriti vrata? Pokrali su me.
Vozaču!
Sad su me…
Neki dan onaj šupak Horacio prolazi
s onim šupcima Babijem i Sangríjom, znaš?
Pogleda me, a ja viknem:
„Hej, koga gledaš, šupčino?”
Usrali su se u gaće, pravili ludi i otišli.
Ne izazivaj te seronje, Pollo. Jednog dana će te istući.
Nisu oni seronje nego šupci.
-Dodaš mi drugu kantu? -Evo.
-Juane, hoćeš mate? -Ne, hvala.
-Bok! Napredujete! -Hej.
-Zar ne? -Donijeli su još cigala.
Po Lorinoj ideji.
-Jednom će je zatvoriti. -Nedostajat ću ti, Cachito?
Da.
Činiš zlo radi većeg dobra?
Je li to tvoj sat? Imaš super sat, čovječe.
Kupio sam ga od švercera.
-Koliko je sati? -Ne radi. Zna li netko koliko je sati?
Maloprije je bilo 10.45. Sad je valjda 10.50 h.
Moram na posao.
Reci Caliju da dolazim na večeru sa sestrom. Dat će mi popust.
Neki sam dan platio punu cijenu.
Reći ću mu. Vidimo se.
-Vidimo se. -Nazvat ću te, Lore.
-Gdje radi Vale? -U Argentini.
Pečenjarnici na glavnoj ulici. Super klopa.
Da, hrana je odlična.
Idi je kušati!
Može taj mate.
Ovo su vam poslali iz ureda. Mobitel.
-Aha, hvala. -Otuširajte se i u krevet.
Vidite li sad što je rad?
Čuvaj se!
Nancy,
ima li Pepe još onaj kamionet?
-Rastrojero? Ima. -Bih li ga mogao unajmiti?
Za što?
-Trebam ga koji tjedan. Bi li mi ga dao? -Ne znam. Treba mu za posao.
Aha.
Mogao bih mu dati neki tvrtkin kamion.
Pitaj ga pa mi reci.
Hvala.
Jadni siromasi, moralne bijede!
Gospodine! Što to govorite?
Sjajno društvo za ovu plemenitu dušu.
Jadnik!
-Iskvaren porocima i prljavštinom Zapada! -Da!
-Amen! -Amen i dolari!
Sjajan govor! Sjajna večer!
-Sjećaš se kako sam završio? -Da.
Probudio sam se gol na podu iza pumpe za bazen.
-Našao me vrtlar, sjećaš se? -To se ne zaboravlja.
Bio sam pun mrava, izgrizli su me. Kakva večer!
Znaš što? Ja…
-Više nisam takav. -Jesi.
-Nisam. -Jesi.
To više nisam ja!
-Brine me kada to kažeš. -Zar ne shvaćaš?
Ozbiljno. Nisam li drukčiji? Bolji?
-Ne, ponašaš se kao kreten! -On je bio kreten.
-Nije! -Živio sam 44 g. kao kreten.
I promijenio sam se.
Znam da je to teško shvatiti,
ali kad vidim ovu snimku,
pomislim da ove ljude više nikad ne bih pozvao u kuću.
Ovaj je govor bijedan!
Neke mi stvari više nisu važne,
a neke mi nisu bile važne, a sad jesu.
Kao odlazak u onu četvrt.
Da, kao odlazak u tu četvrt. Sviđa mi se.
Opet si bio ondje.
Jesam.
Opet sam bio ondje i shvatio nešto sjajno.
Za sve što sam ikad učinio, očekivao sam nešto zauzvrat.
Misliš da zaista imamo pravo izbaciti te ljude odande?
-Razmisli. -Da razmislim?
-Da. -Da razmislim?
Dobro. Da ti kažem što mislim?
Razumijem to da si se promijenio.
-Savršeno razumijem. -Ne.
Četrdeset i četiri godine plus presadak jednako egzistencijalna kriza.
Sve razumijem. Ali sada dosta!
Dosta! Slušaj me. Gledaj me!
Unesimo reda u tu tvoju zbunjenu glavu.
-Znaš li tko si? -Da.
Ti si Juan Manuel Guerrico, direktor Concretara.
Ti si nagovorio Morettija na taj projekt.
Tebi je najviše u interesu
da odu ti ljudi kojima toliko voliš pomagati!
-Znam da je to teško razumjeti. -Nije.
Nije teško. Meni je nemoguće!
Mozak ćeš mi spržiti!
Radim protiv poslovnih interesa,
ali u skladu s ljudskim načelima.
Slušaj me, Ernesto „Che” Guevara.
Poludjet ću.
Dobit ću slom živaca. Sere mi se!
Sere!
Ljudska načela! Otkad ih imaš?
PEČENJARNICA ARGENTINA
Kako dobar kamionet, čovječe!
Ispod čekića!
Hoću se voziti na vrhu!
Poslije ću te provoziti. Cocho, rođak mi je posudio.
-Što kažeš? -Lijepo!
Dobro će nam doći. Marty, sad sve možemo ukrcati.
-Brže. -To je stvarno super.
Zapiši ovo. Trideset…
-Pollo, jesi li vidio Tiaga? -Nisam.
-Jeste li vidjeli Tiaga? -Nismo.
-Ne? -Ne.
Nigdje ga ne mogu naći.
-Onda? -Ma ne…
-Idemo. -Hvala.
-Dečki, jeste li vidjeli Tiaga? -Nismo, nije tu.
-Ne? -Ne.
Stani!
-Jesi li vidio Tiaga? -Nisam.
Vidjeli ste Tiaga?
-Jesi li ga vidio? -Nisam.
-Hej! -Jesi li vidjela Tiaga?
Nisam. Zašto?
Bok, Tiago.
Mama ti se jako zabrinula. Ne možeš otići, a da se nikom ne javiš.
Voliš li motocikle?
Što?
-Pitam voliš li motocikle. -Da.
Volim ih. Imao sam dva.
Tata i ja htjeli smo ga kupiti.
Pod krevetom imam limenku ušteđevine. Mama ne zna.
-Nemoj joj reći. -Bez brige.
-Smijem li malo sjesti s tobom? -Naravno.
-Daš mi da vidim? -Da.
Ovakav se sviđao tati.
Ajme, super je.
-Da, fora je. -Da.
On je usrani kurvin sin! Gle, Vale!
Sine, kako si mogao tako nestati?
Gdje si bio?
Otišao sam tati.
O, dušo moja.
Tiago je mali usranac.
Smiri se, Pollo. Dobro je. Živ je.
-Daj malo takta! -To ti nije palo na pamet?
-Samo jedan čovjek? -Da.
-Kad je to bilo? -U 3.17 h.
Pauziraj, molim te!
Sad povećaj.
Kriminalac izgleda kao moj brat, zar ne?
Hvala, Mauro. Možeš ići.
Deborah, tvoj brat nema pojma gdje je skladište.
Nemoguće da je to on.
„Nemoguće” je riječ koju odnedavno ne upotrebljavam za brata.
-Dobro. -Nemoj.
-Bok! -Bok!
-Danas je trening, nemoj zaboraviti. -Neću.
-Što je sve ovo? -Da završimo žbukanje.
Odakle ti?
S napuštenoga gradilišta u Almirante Brownu.
Rekao mi je rođak Tony pa sam sinoć otišao.
-Dobro. Super. -Ne gledaj me tako. I vi ste to radili.
Hvala ti.
Dodat ću te u grupu na WhatsAppu da možemo komunicirati.
Možeš malo pričekati?
-Moram ići, kasnim. -Evo me odmah!
-Ajme, gle! Taj se sviđao tati. Hvala! -Istina!
Svratit ćemo poslije.
-Ja poslije neću biti tu. -Dobro.
-Što radiš kad nisi ovdje? -Dobro jutro, seko.
-Kako si? Sve u redu? -Što radiš kad nisi na poslu?
Ne znam.
Igram tenis, s prijateljima sam, živim.
Zašto?
Donijet ću ti svoju kremu za ruke.
Idem na tečaj kiparstva.
I radiš s cementom?
S glinom.
Neobično.
Nisam znala da je abrazivna.
Ova očito jest.
Iz skladišta je nestao neki materijal.
-Kad smo kod cementa. -Baš koma.
Tony i ja vidjeli smo sigurnosnu snimku i…
Lopov je jako sličan tebi.
Optužuješ me?
Jesi li to bio ti?
Nisam.
U zadnje si vrijeme čudan. Radiš svašta što prije nisi.
Seko, slušaj. Prekinimo ovaj razgovor.
Završit će loše. Znam te.
Dokumentacija za natječaj. Molim te, potpiši je.
-Poslije, kad budem imao vremena. -Ne. Sad.
-Želim pročitati u miru. -Pročitao si dvadeset puta!
Što je bilo?
Usrani kurvini sinovi su sinoć došli i sve uništili!
Očito imaju dogovor s gradom.
Pa naravno! Vidjela sam ih na crpki kako razgovaraju!
-Triput si to rekla, Lore. -Dobro, ali ima pravo.
Gledajte što smo sagradili.
Ne možemo odustati. Moramo završiti.
Da! Pa popravit ćemo!
Odjednom si pozitivan! Nevjerojatno.
Moramo čuvati stražu da se ne ponovi.
Ima nas puno. Možemo se izmjenjivati.
Da, tako je.
-Ja sam večeras slobodan. -I ja.
-Onda ćemo u skupinama. -Može.
S kim sam ja?
Ništa ne radimo. Jesi li gluh?
Dodala sam te u grupu.
-Evo. -Super.
-Utišaj inače će te… -Hej.
-Opet? -Izludjeti.
Ne, bez brige. Da, dolazim.
Što je bilo?
Ma ništa. Sofía je danas imala temperaturu.
Spustila se, ali sad je 39°, pa moramo na Hitnu.
-Joj! -Žao mi je.
-Idi! -Hvala.
Još imam Tiagovog lijeka ako želiš.
Ne treba. Imam i ja.
-Javit ću ti. -Dobro.
-Bok. -Bok.
-Moram ići. -Odlaziš?
-Sofía ima temperaturu. -Aha.
Evo, da se malo ugrijete.
Hvala.
Doći ću s Cachom i Pollom u 2 h da vas zamijenimo.
Dobro, stara.
Koliko mu godina ima kći Sofía?
-Pet. -Pet.
Jadnica.
Imaš li ti djece?
Nemam.
Nemaš?
Jer nisi htio ili se nije dogodilo?
-Nikad se nisam ženio ni živio s nekim. -Aha.
Nisam te pitala gdje živiš.
U Temperleyju.
-I dolaziš čak ovamo da pomogneš? -Je li to loše?
Pa, čudno je.
-Čudno je ako želiš pomoći? -Ne bi trebalo biti, ali čudno je.
Dugo sam bio izgubljen.
Život me doveo ovamo.
Dobro mi je.
Dobro mi je ovdje.
Bio si u zatvoru?
Zašto to kažeš? Nisam.
Nisam!
Kad smo se upoznali, rekao si da si proveo puno vremena
odvojen od obitelji. To se dogodi onima koji odu u zatvor.
Ali i onima koji otputuju, zar ne?
Dugo sam bio u Čileu. Ondje imam obitelj.
Aha.
Mogu li te nešto pitati?
Možeš.
Oduvijek si nepovjerljiva,
cijeli život, ili tek otkako je Pedro umro?
Oprosti ako sam neugodan.
Ne, u redu je.
Jako sam voljela Pedra.
Jako.
Pedro je bio…
Bio je velik čovjek.
Svijet treba mnogo Pedra.
Katkad ne razumijem Božju volju.
Dobro.
Hvala.
Naspavaj se.
I ti.
-Stani! -Izađi iz kamioneta!
Bez brige, sve je u redu.
Idemo!
Što je bilo?
Tip koji je uvijek s Horacijom i još jedan kojeg ne znam.
Ne valjda opet!
Gle, voda.
Hladnjak se pokvario. Žao mi je.
Ma pusti. Sve je u redu.
Ne. Ostani.
Ostani.
Sve u redu? Trebaš još nešto?
-Još jastuka? -Hvala.
Nema na čemu.
Dobro.
Sve je u redu.
-Sve je u redu. -Da.
-Lijepo spavaj. -I ti.
Dobro.
Manuele?
Jesi li dobro? Što se dogodilo?
-Pusti, dobro sam. -Što to…
Zašto ovo voziš?
Što radiš ovdje u ovo doba?
Četvrtak je. Radni doručak, kao uvijek.
Hej!
Gore si nego što sam mislio.
Moje dame! Kakvo iznenađenje! Drago mi je što vas vidim.
-Došle ste reći da potpisujete? -Nemaš morala, Horacio, i kriminalac si.
Ako želiš zbog nekog razloga otići iz četvrti, ne zanima me,
uzmi stvari i idi, ali zbog onog što ste ti i tvoji
sinoć i preksinoć učinili, možete završiti u zatvoru.
-Nadam se da to znaš! -Danas si agresivna.
Ako smijem pitati, kog vraga govoriš?
Ne pravi se glup, Horacio. Ne bojimo te se.
Zašto biste me se bojale? Ne shvaćam.
Jer si pretukao Juana i uništio dom zdravlja.
Možeš to slobodno ponoviti jer ćemo mi svaki put popraviti.
Ne želimo otići bez borbe.
Da vidim jesam li dobro shvatio.
Došla si mi prijetiti, vesela udovice?
Nemoj.
-Ti si usrani kurvin sin. -Idemo.
To si ti. Usrani kurvin sin!
Hajde, ispuši se, vesela udovice.
-Gubi se. -Idemo, Valeria.
-Muž ti se još nije ni ohladio! -Ne. Hodaj. Onuda, hajde.
Ne mogu ti reći istinu jer se moram vratiti, razumiješ?
Ne! Zašto se moraš vratiti? Nemoj mi pričati o osjećajima!
Reci mi nešto konkretno, što razumijem. Zašto?
Osjećaš krivnju što je mrtav, a ti nisi?
-Zove se Pedro. -Zvao se!
-Zvao se Pedro, ali umro je! -Prestani!
Teško je objasniti
što sad osjećam i proživljavam.
Dobro. Pusti. U redu je.
Htio bih se otuširati, sam. Smijem?
Da. Pričekat ću te pa idemo skupa na posao.
Ili se vraćaš aktivizmu?
Vraćam se aktivizmu.
Sjajno.
Želiš uništiti ovo što imamo? Pa uništimo to onda!
Juan!
-Juane! -Zdravo!
Bok!
Sinoć sam vidio da se hladnjak pokvario.
-Ovo je moje hvala za gostoprimstvo. -Najbolji si!
-Nađi nekog da pomogne. -Može!
-Ne, idi u kuću. -Mama!
Idi, Tiago!
Odakle ti novac za novi hladnjak?
Ne shvaćam odakle ti novac za toliko stvari. Oprosti.
Misliš da sam lopov?
Ne, ozbiljno te pitam.
Imam ušteđevinu, radim cijeli život, htio sam vas obradovati.
Pogriješio sam.
Ne! Čekaj.
Nisam navikla na to da se stvari čudom pojave kad ih trebam!
Oprosti.
-Smijem iznijeti? -Smiješ.
-Tiago! -Tiago!
-Idi po nekog susjeda! -Dobro!
Ovdje nema cura. Samo nas trojica.
Da.
-Stvarno? -Lud je za tom Tajvankom.
Dolazim čim završim s dečkima.
-Jesi li zaljubljen? -Ha?
-Jesi li zaljubljen u udovicu? -Hoćeš li prestati?
Zaljubljen si.
Jasno mi je da si imao potrebu saznati odakle potječe tvoje srce
i čiji je bio organ u tvojim prsima. To sam mogao shvatiti.
Čak sam ti pomogao da saznaš!
Ali to što si se zaljubio u udovicu golema je stvar, Juane Manuele! Golema!
Ne znam je li u redu ovo što radim.
Ali možda moraš proživjeti isto što i ja
da bi razumio.
Osjećam se…
kao da sam se probudio.
I što ćeš učiniti?
Koji ti je plan?
Ostaviti sve kako bi živio jednostavnim, skromnim životom
sa stvarnim ljudima koji imaju stvarne probleme?
Ne moraš uvijek biti tako sarkastičan, idiote.
Ne znam što ću.
Ali znam…
da mi se ovakav život više ne sviđa.
Ne znam mogu li tako dalje.
Hajde! Dođi!
-Ne! Imam dvije lijeve. -Hajde!
Rođen si za ples!
Ramóne, snimi nas.
Spreman? Večeras trebamo proslaviti.
Dom zdravlja i dnevni dom za starije otvaraju se sutra, 25. lipnja,
zahvaljujući susjedima u El Progresu koji ne žele otići odavde.
I ne odlazimo!
-Tako je! -Ne odlazimo!
El Progreso se ne da!
Hej! Usrani kurvini sinovi!
Zaveži! Zar ne vidiš da snimaju?
Gle!
Zar nismo i mi morali braniti svoj dom?
Dobro.
Pa reci nešto!
-Predomislila se. I ja sam. -Da.
Super!
Zaplešimo!
Marty, večeras uopće nisi sa mnom plesao!
-Izbjegavaš me? -Zašto bih?
-Dođi ovamo! -Izbjegavaš me!
Bok, Juane! Dolaziš li sutra?
-Super. -Vidimo se, Vale.
-Što je? Neće upaliti? -Ne.
-Ne znam zašto. -Posisao je previše?
Ha valjda.
-Digni poklopac. -Hladno je!
-Nema akumulatora! -Što?
Oni su ga gadovi uzeli!
Stani! Pusti, Cacho.
Sutra ću kupiti drugi.
Ne želim probleme. Pusti.
Pogledaj ih.
Fino vino…
i domaća rakija.
Samo ti daj.
Poduzmi nešto.
Sve je u redu.
Sve je dobro.
Idemo, Cacho!
Idemo doma.
-Bok. -Bok.
Kasno je da sam ideš na autobus. Hoćeš li prespavati?
-A i hladno je. -Da.
Ali sutra imam obaveza.
Lijepo mi je s tobom.
Ali moram ići polako, dobro?
Može polako.
Dušo!
Ostavila sam ti besprijekornu kuću.
Hvala, Nora, draga.
Nema na čemu.
-Vidimo se sutra. -Laku noć.
Vidimo se sutra.
-Izgubili smo! -Nisam još sve pročitala.
-Ako ne potpišemo, izbacuju nas. -Daj da pročitam! Nemoguće!
Moguće je. Već su to dodijelili građevinskoj tvrtki Concretar.
Pollo je imao pravo.
Usrani kurvini sinovi!
-Svrati poslije do dućana. -Može!
Čestitam!
Možemo početi s gradnjom u ponedjeljak 14-og.
Neću u tome sudjelovati.
Molim?
Dajem otkaz na mjesto direktora tvrtke.
Što?
Za milog Boga!
Odlučio sam.
Traži vas žena iz El Progresa.
Jako je ljuta.
-Gospođo, molim vas da odete. -Ne, recite mu da dođe.
Pozovite ga tim uređajem.
-Zna li da sam to ja? -Da.
Ja ću preuzeti.
Ti sve ovo vodiš?
Iskorištavao si nas?
Nisam vas iskorištavao.
To je samo velika slučajnost.
Misliš da sam glupa? Jadna idiotkinja…
koja vjeruje sve što joj kažu?
Ha, Juane? Manuele? Kako se zaista zoveš?
Juan Manuel.
-Juan Manuel. -Nisam ti mogao reći tko sam.
-Zašto? -Žao mi je…
Došao si nas nagovoriti da potpišemo i onda?
Gradonačelnik nije mogao razgovarati s Horacijom pa je poslao tebe?
Kad si vidjela da ikog nagovaram?
Uvijek sam bio sa svima vama.
Borio se za vas.
-Zaista? -Da.
Zašto si onda došao? Ne razumijem.
Htio sam te upoznati.
I Tiaga.
Ne razumijem.
Htio sam znati čije je ovo srce.
Jesi li jeo?
PEČENJARNICA ARGENTINA
„Snažno se protivimo tomu da nas prisilite da napustimo dom.
Odupirat ćemo se čak i ako nas dođete deložirati.”
Savršeno.
Sve to odavde.
Ideja je da imamo dva prilaza i ovdje rampu za pješake.
DRUŠTVENI DOM
Došli su usrani kurvini sinovi!
Bok!
Imate kamenje?
Sangría? Ha?
To je gradonačelnikov auto.
Dobro. Došao je gradonačelnik!
Napravimo ljudsku barijeru.
Držimo se za ruke i budimo smireni. Novinari će nas svašta pitati, ali šutimo.
Daj mi papire.
-Zašto si me? -Uvrijedi ga!
-Rekla si da ne smijem vrijeđati! -Sad smiješ!
-Usrani kurvin sine! -Eto.
Ovi kamioni i ljudi nisu vas došli izbaciti.
Došli su vam izgraditi i poboljšati četvrt.
Tvrtka Concretar preuzima gradnju.
Ovo je odluka gradskih vlasti.
Što kaže? Ništa ne čujem.
Što je ovo?
Dva rješenja.
Jedno kojim možete upisati svoje kuće u zemljišne knjige.
Drugo je dopuštenje za preuređenje četvrti.
Preuređenje?
Imat ćete klub, park,
dom zdravlja, kanalizaciju,
solarne panele, Wi-Fi,
poboljšanja za kuće koje to trebaju
i dvoranu za posebne prigode.
Tako treba, Moretti!
Usrani kurvin sine!
Ne sad!
-Pa mislio sam to od milja! -Onda dobro.
Zašto si došao? Nisi dobrodošao.
Guerrico, nisam znao da dolazite.
Mala promjena planova.
Juan Manuel Guerrico odgovoran je za planiranje radova
i vodit će preuređenje.
Ja sam inženjer i vlasnik građevinske tvrtke.
I nisam vam rekao još nešto.
Oprostite.
-Moram se obratiti novinarima. -Gradonačelniče!
Prijevod titlova: Petra Matić