Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Carlita, hvad så?
Svarer de ikke derovre?
Jeg ringer selv.
Okay.
Kom bare.
HJERTET VED DET
Nej, sig, han er grunden til, vi tager på denne tur. Ja.
For at opmuntre skiderikken.
Den fyr er så irriterende.
Seriøst, du aner ikke…
Han græd og talte om Nina i fire timer.
"Tony, men jeg elsker hende. Hvad skal jeg gøre uden Nina?"
"Hvordan kommer jeg op om morgenen?"
"Ja, jeg ved, hun er slem, men jeg elsker hende."
Han har bare at være klar klokken ni.
-Okay? -Ja.
Forsigtig.
-Trin. -Overraskelsen er derovre.
-Hvad har I købt til mig? En bil? -Ja da. En cabriolet.
Men hvor…?
-Vi er der næsten. -Hvor?
-Syv gader væk? Okay. -Her er den.
-Er vi der endnu? -Nu er vi.
VALE, VI ELSKER DIG PEDRO OG TIAGO. ALTID
-Hvor smukt! Malede I det? -Ja, far og jeg malede det i aftes.
Skat! Det er så smukt!
-Stop, mor. -Tak, min elskede!
-Jeg elsker også jer. -Hej, Vale! Tillykke med fødselsdagen!
-Tak, Pollo! -I morgen er det tante Nildas fødselsdag!
-Tillykke med hende. -Sig tillykke!
Ja da!
Hvad laver du, Ramón? Dit forbandede svin! Røvhul! Jeg siger det til min søster!
Pollo, op på fortovet, ellers bliver du påkørt.
-Okay. Skide Ramón. -Hør efter.
Vi ses.
-Kom så, unge mand. Kom nu. -Ja.
-Her. -Hvad er det?
Hvor den flot!
Den er smuk. Mange tak.
Tak, skat.
-Vi elsker dig. -Jeg elsker også jer.
Hej, skat. Jeg troede, du var gået.
Nej, vi skulle spise morgenmad sammen.
Okay. Hør her.
Jeg skal til Rio i aften med Tony og Rami.
En weekend i Rio, det er dejligt.
Kom herned.
Kom nu.
Kom her.
-Okay, hvis du insisterer. -Kom nu.
Ræk hånden op, hvis I vil have almisser.
Buddet er lavt. Det er almisser.
Du synes, det er lavt, men det er godt for os.
Horacio, jeg kan da ikke købe et nyt hus for de penge.
De vil rive det ned og bygge et fritidscenter.
Tror du ikke, de har pengene?
Forbandede svin!
-Var din mund! -Okay.
Pedro, hvis vi sætter hælene i, smider de os ud uden at give os en øre.
Nora, med al respekt, tænk dig om.
Det er sådan, de vinder. Ved frygt.
Det nytter ikke at gøre modstand. Vores eneste mulighed er at flytte.
Hør.
Det er støjen fra maskinerne. Kan I høre det? Bulldozerne kommer.
Meget tydeligt.
Forbandede svin!
Lad nu være.
-Undskyld. -Han er en lort.
Hvad mener du med "du kan ikke"? Hvad?
Ja. Tak.
-Godmorgen. -Jeg så dig ikke. Du får straks morgenmad.
-Ingen bemærker mig her. -Præcis.
-Hej. -Skat.
Hvad sker der?
Tuki skaffede mig et luftfilter til halv pris.
Svindlerne på gaden ville have en formue.
Jeg tog penge derhjemme, men Adriana betaler mig.
Kører du nu?
Ja, hun vil tale med mig om et job.
-Jeg ser, hvad hun siger. -Fint.
Jeg er snart tilbage. Imens skal I tage pænt tøj og parfume på,
for vi fejrer den smukkeste piges fødselsdag.
-Gør vi? -Vil du spise middag i byen?
-Ja! -Fejrer vi mors fødselsdag?
-Ja! -Ja! Når vi får en Harley, går det fint.
-Ja, vi skal bare vedligeholde den. -Ja, ikke?
Tony!
Hvor er du? Vi skal boarde.
Hvad mener du? Jeg er der ikke engang endnu.
Lufthavne har regler, der skal overholdes, selvom du ejer flyet.
Slap af, jeg er der om fem minutter.
Juan Manuel. Kom nu. De kalder på os.
Patient fundet på gaden.
Besvimelse pga. synkopalt anfald.
Historie med hjertesygdomme.
Hjertestop og skader fra en motorcykelulykke på gaden.
-Bar han hjelm? -Ja. Han kom ind bevidstløs.
Er I Guerricos familie?
-Ja. -Arturo Aslanian.
-Hej. -Juan Manuels kardiolog.
Kardiolog? Jeg vidste ikke, han havde en.
-Gjorde du? -Nej.
Jeg har behandlet ham i seks år.
Han lider af en medfødt hjertesygdom, som er blevet værre i de sidste to år.
Han skal have en transplantation.
-Er det så alvorligt? -Det har været alvorligt længe.
Han er i systemet.
Vi har sat ham på transplantationslisten.
-Pedro Vázquez' kone? -Ja. Hvad skete der?
Han fik en alvorlig hovedskade med hjerneskade…
Uigenkaldelig.
-Uigenkaldelig? Er han i live? -Ja, men han er hjernedød.
Det gør mig ondt.
Okay.
Men kan de gøre noget?
Der må være noget…
Nej.
Nej!
Det er et svært spørgsmål at stille, men jeg skal stille det.
Bortset fra hans hjerne er resten af hans organer fine. Han kunne være donor.
Jeg ved, det er svært, men…
Jeg skal have et svar.
Overvej det, og giv mig besked.
Okay.
TRE MÅNEDER SENERE
Mor, hvor er fars motorcykel?
Politiet har den. Vi må hente den en dag.
Den motorcykel så far og jeg ved River Plate stadion.
Den er flot. Fantastisk.
-En touring motorcykel. -Ja.
Lav lektier, så vi kan spise.
-Middagen er snart klar. -Okay.
Velkommen tilbage!
Aktionærerne er bekymrede.
De frygter, at Moretti aflyser, og det ender her.
Jeg talte med Gundin, Morettis højre hånd.
Han sagde, at hvis naboerne ikke skriver under, bliver de sat ud.
Kan de det?
Nej, men det kan de.
Det er nemt. Du skal ikke gøre noget. Når uret ringer, er den klar.
Vil du spise middag med mig?
Hvorfor?
Hvorfor ikke?
Fordi vi aldrig har spist sammen, chef.
Derfor bør vi gøre det.
Nej, det er sent, chef.
Okay.
-Lidt vin. -Lægen sagde et glas om dagen.
Præcis, et.
-Men det er dit andet. -Det er min snydedag.
-Hvem sagde, du måtte det? -Min læge.
Han sagde, en gang om ugen må jeg drikke to.
Jeg vil skåle, er det i orden? Men først vil jeg spørge dig om noget.
-Hvordan ville du beskrive mig? -Løgner.
-Du har ret. Hvad ellers? -En særling.
Du har altid været sær, men på det seneste er du særere.
-Jeg har ret. -Operationen ændrede mig.
Ja, måske.
Du er en anden chef.
Og hvilken en foretrækker du? Den gamle eller den nye?
Den her.
Ja, jeg ved ikke. Du er altid så humørsyg og gnaven.
På det sidste er du roligere, mere følsom.
Du ser mig, du lytter.
Og vi ved begge, at du er lidt døv.
-Hvad? -Hold op.
Du kender mig godt, Nancy.
Ja, i mange år.
Man ser meget.
Og man hører meget.
-Og man taler meget. -Nogle gange.
Og det andet er ikke med vilje. Kom nu.
Ja ja.
Skål.
Skål, chef.
Det er uofficielt, men vi bliver sat ud, hvis vi ikke underskriver.
Se. Hvad sagde jeg?
Nej, vi må gøre modstand.
Vale har en idé, der kan hjælpe, deraf mødet.
Lyt til hende.
Tak, fordi I kom.
Siden Pedro døde, har jeg tænkt på, hvordan han ville takle det her.
Alt det, vi står overfor.
Og pludselig fik jeg en idé, der måske er lidt skør.
Og jeg ved ikke, om det er nemt, men vi har intet at miste.
Så mit forslag er, at vi bliver færdige med at bygge lægehuset
og ældrecentret,
for hvis vi åbner begge dele, tænker de sig nok om,
før de tvinger sig herind.
-Meget godt! God idé! -Ja.
Mon det stopper byrådet, der kun går op i forretninger?
De skider på lægehuset og de ældre!
Det passer ikke.
Jeg arbejdede i lægehuset i 30 år,
og vi sparede hospitalet tid og penge.
Lægen har talt.
Sygeplejerske, og det er jeg stolt af.
Elsker dig.
-Drop det. -Jeg ordner dig!
Lad være.
Offentligheden og pressen er ikke ligeglade.
Borgmesteren vil gerne blive genvalgt.
Så det går ikke, at pressen ser dem smide os ud.
Hun har ret.
Ja, pressen her. Som om de går op i, hvad der sker med os.
Du spilder din tid. Kom nu.
Jeg ved, der er delte meninger. Så lad os stemme, okay?
Lad os se, hvem er imod Vales forslag? Ræk hånden op.
Hver er for?
-Vi har flertallet. -Ja!
Godt, bliv ved med at træffe dårlige valg. Hør, de kommer. Hør.
Ja. Farvel, Horacio, vi ses.
Hun er en af de der piger, der er til buddhisme og Xanax.
Hun vil overtale mig til at tage til Asien.
-Asien? -I en måned.
Jeg sagde: "Lad os forhandle. Hvad med Rom, London og se civilisation?
-Normale folk." -Hun er for meget.
-Wow! -Hej.
Du ser smuk ud! Var du ude at feste?
Ja, jeg ser smuk ud. Ja, jeg var ude at feste.
Med mine forældre, mormor, min senile tante, mine søskende…
Det var min mormors 92 årsdag. Du var inviteret.
Det var i dag.
Det var i dag, men det lader til, du ikke tjekkede din telefon.
Du har ubesvarede opkald og sms'er. Så du dem ikke?
Undskyld, Gi. Jeg er så flov.
Den var slukket.
Ja, på det sidste har jeg svært ved at tænde dig.
Tony, skat, det er nu, du tager en øl i køkkenet
eller går ud i haven.
Jeg kan tage hjem, hvis du vil, og lade jer være i fred.
Det behøves ikke. Jeg går snart.
Undskyld.
Det er nok, Juan Manuel. Jeg…
Jeg vil ikke det her mere. Jeg er træt af at være forstående.
Jeg er færdig.
Enten laver vi en reel forandring, eller vi gør det forbi nu.
Okay, Gi.
Først og fremmest vil jeg sige undskyld,
men jeg kan ikke lave den forandring, du har brug for lige nu.
Jeg vil altid være taknemlig for hjælpen og for, at du var der i processen.
Det vil jeg aldrig glemme.
CT-SCANNING - ULTRALYD MAMMOGRAFI - RØNTGEN
Tony, min ven.
Jeg har donorens oplysninger.
Det er løgn. Fik du dem af din fætter?
Nej, min fætter måtte flygte. Sagde jeg ikke det?
Han blev taget i at sælge hemmelig data. Det gik galt.
Nu bor han i København. Nej, det var en ven, en smuk brunette.
-Måske ser jeg hende på lørdag. -Hvem er det?
Hun hedder Clarisa. Hun er så smuk.
Donoren, dit pjok.
Pedro Emanuel Vázquez.
Ja. 45 år, bygningsarbejder, gift.
Og nu til det vilde. Ved du, hvor han boede?
I El Progreso.
Tak, min ven.
RET TIL EJENDOM
NEJ TIL UDSÆTTELSER
Vi skal bruge dobbelt så mange materialer.
På gaden lige før stationen
er der en stor byggeplads, Arbejdet har været i bero i fem måneder.
Rygtet forlyder, at de hvidvasker penge.
Det sagde en af mine venner, som ejer en butik rundt om hjørnet.
-Ramón, kan du hjælpe mig? -Ja.
Ingen har været der i lang tid.
-Nej? -Nej.
Foreslår du, vi stjæler?
Stjæler? Mary, kom nu. Det er et stort pengeprojekt.
Det er som at tage en spand sand fra ørkenen.
-Store penge, min bare. -Det er det!
Og uden at tænke over det eller vide noget om det
gør de en god gerning for folk i nød.
-En god gerning? -Ja.
-En win-win. -Godt.
-Regn ikke med mig og Hugo.
-Kom nu, Mary! -Hugo!
-Hold op med det. Vi går. -Hvorfor?
Bliver du, ryger du i fængsel.
-Du er så dramatisk, Mary! -Du kan rende mig.
-Nej. Hvad? Skat! -Hun er så uhøflig.
Hvordan arrangerer vi et "bidrag" af materialer fra en forladt byggeplads?
-Horacio ved det, men han er ikke med. -Jeg tror, jeg kender nogen.
Jeg så dig ikke sådan.
-Hvordan? Som en med forbindelser.
Jo. Jeg har været en dame med mange forbindelser siden barnsben.
Du spildte på mig.
-Chef! -Hej, Nancy!
-Vil du have en kop te? -Nej tak.
-Må jeg spørge om noget? -Ja.
Hvordan kunne en fyr som mig gå ubemærket ind i et kvarter som dit?
Hvis jeg ser en som dig komme ind mit nabolag, tænker jeg:
"Hvad laver det rige røvhul her?"
-Med al respekt. -Selvfølgelig.
Mit kvarter er ikke farligt, hvis det er det.
Nej da. Det var ikke sådan ment.
Men at have en ven, en mellemmand, en læge, en præst, en pastor…
De er altid en god nøgle
til at komme ind.
Ingen te?
Nej tak.
UD MED MORETTI! EL PROGRESO ER VORES
Er du faret vild, ven?
Hej. Jeg leder efter præsten.
Han er på kirkegården.
Er nogen død?
Ja, præsten. For to år siden.
Sikke noget lort.
Hvad døde han af?
Hjerteanfald. Han faldt død om midt i messen.
Er du hans slægtning?
Ja, det er jeg.
Vi er grandfætre.
Snak med Ramón Acuña.
Han var ven med præsten. Han er i lægehuset.
-Lægehuset? -Ja.
Du skal rundt om hjørnet, gå to gader,
gå til højre, og du ser en grøn port og nogle billeder af sankt Expeditus.
Der er han. Ramón Acuña.
-Mange tak. -Velbekomme.
Farvel.
Turist?
Ja, nej, lidt.
"Ja, nej, lidt."
Jeg ville tale med præsten, men de sagde, han er død.
-Jeg vil tale med Ramón. -Kender du familien Vázquez?
Ja, jeg kender dem godt.
Fordi Tita behandlede dig som en ven.
Ja, ikke?
Går forretningen godt?
Ja. Du kan bare kigge ind.
-Den nar ville ikke give mig dem. -Læg dem i køleren.
Hej! Du er ikke herfra.
-Nej. -Hvem er du?
Et byrådssvin?
Nej. Bare rolig. Jeg kom for at tale med præsten.
Præsten er her ikke mere.
Nej, han er væk.
Han forlod ikke kvarteret.
-Han gik bort. -Han døde.
Ja, han stillede træskoene.
Ramón var gode venner med fader Ramiro.
Ja, jeg ville tale med ham.
Nå! Han er derovre i lægehuset. De laver det.
Min søster skal arbejde der, når de er færdige med at lave det.
Lægehuset er den vej. Det er den grønne port.
Der, ved…
-Den vej, og der er en… -Tak.
Den grønne!
Forsigtig med taljen. Den går i stykker. Forsigtig. Hey! Pas på!
Ramón, er du okay?
Ja, det er fint.
Hvem er du?
-Juan. Jeg hedder Juan. -Arbejder du for byrådet?
-Jeg ville se præsten, min fætter. -Han er død.
Ja, det har jeg lige hørt. Jeg havde ikke set ham i lang tid.
Han var min ven. Jeg er Ramón.
-Det gør mig ondt. Juan. -Cacho.
Ricky.
Valeria.
Rart at møde dig.
Det har været i bero i evigheder, ikke? Et år eller to.
Nej, det har været i bero i tre år.
Hvordan ved du det? Er du i branchen?
Jeg arbejdede med byggeri.
Arbejdede du med byggeri?
-Ja. -Med de hænder?
Ja, med de hænder. Hvorfor? Jeg lavede kontorarbejde de sidste år.
Javel.
-Så I genoptager det? -Det er vi nødt til.
Byrådet vil have os ud.
De vil købe vores huse og bygge et fritidscenter.
Det er en andelsboligforening, og alle skal være enige.
-Nogle vil ikke flytte. Det er hårdt. -Jeg så plakaterne på gaden.
Er Martin og Pollo her ikke?
Ingen er her.
Okay.
Hey skal jeg… Skal jeg hjælpe? Jeg har intet at lave.
Der er altså ingen penge.
Nej, ikke penge.
Jeg kan bare give jer en hånd, indtil jeg finder noget at lave.
-Hvad synes du, Ricky? -Hvorfor ikke?
Velkommen til sagen.
Sig til, når de kommer, Ramón.
Farvel!
-Giv mig den. Jeg prøver igen. -Hvad kan jeg hjælpe med?
Nu. Sådan. Nu.
-Hejsa. -Hej.
-Hvad så?
Det er Juan, han hjælper os.
-Præstens fætter. -Hej. Jeg hedder Lore.
Lad os se.
-Lore, vent! -Tag den dernede.
Jeg kan lide den her.
Vil I have wienerbrød? Juan?
Jeg undgår kulhydrater.
-Jeg laver fis. -Hvad vil du have?
Tiago, gå til Lore og bed om det her. Jeg betaler senere, okay?
-Ja. -Er du færdig?
-Det er pænt. -Ja, ikke?
Jeg kører.
-Hej. -Hej.
Juan hjælper med lægehuset. Tiago, min søn.
-Hej, min ven. -Hej.
-Hvordan kommer jeg ud…? -Derovre.
-Gå med ham. -Okay.
Ses vi så i morgen?
-Ja. -Fint.
Tak for hjælpen.
Den ligner min fars.
-Den er fed. -Ja, ikke?
-Hvad laver din far? -Min far døde i en ulykke.
-Det gør mig ondt. -Det er okay.
For længe siden?
På min mors fødselsdag.
-Hvornår har din mor fødselsdag? -Den 4. april.
Han er dum. Han vil have os ud af kvarteret.
Han hedder Horacio.
Jeg smutter. Udgangen er den vej.
Okay. Tak.
-Vi ses. -Vi ses.
Nej.
Du lyver som en teenagedreng. Løgner.
Hvad fanden lavede du der? Hvad fanden?
Carla, du skal hjælpe mig med noget.
Jeg efterlod min bil ved indgangen til El Progreso.
Få den slæbt hjem. Tak. Jeg forklarer senere.
-Undskyld, men har du trådt i en lort? -Ja.
Chef, hvis du ikke har brug for mig mere, går jeg.
-Tak, Nancy. -Vi ses i morgen.
Må jeg spørge dig om noget?
Hvad fanden har du gang i?
-Hvad? -Hvad i…?
Undskyld. Vi ses i morgen.
Nancy, kom her.
Dette hjerte tilhørte en, der boede i El Progreso.
Han hed Pedro Vázquez.
-Og derfor spurgte du om mit kvarter. -Ja.
Dit råd var ikke så godt.
-Præsten døde for to år siden. -Tog du derhen? Men…
Hvad fandt du ud af?
Han var bygningsarbejder. Virkelig vellidt af alle.
Jeg mødte hans kone, hans barn, Tiago, en skøn dreng.
Han savner sin far.
Død i en ulykke.
Det er nok nu.
Du tog derhen, du mødte dem.
Vær Gud taknemmelig, Vær taknemmelig mod Pedro,
og kom videre med dit liv.
De genopbygger et lokalt lægehus. Det er en strategi for blive.
Jeg hjalp dem i dag.
Det er fint. Det er dejligt at hjælpe andre.
Men det er nok. Chef, du har travlt. Kom nu.
-Jeg tager tilbage i morgen. -Hvad fanden? Nej!
Du kan få alvorlige problemer.
Jeg går. Vi ses i morgen.
Vi ses i morgen.
Det er Pepes tøj. Min mand.
Gummiskoene passer nok. Han bruger også størrelse 42.
Tak.
Nej, ærmerne er for korte.
Rul dem op.
Ja.
Hvorfor laver du ansigter, Nancy?
Nå ja.
Hvordan kom du hen til det kvarter for at arbejde?
Jeg tog da min bil.
-Din bil? -Ja.
Du kører ikke derhen i en Audi.
Nu du nævner det, havde jeg et problem med et dæk.
Ja…
Fra nu af tager du bussen.
Du vil gerne ligne dem, ikke?
Fra nu af tager du bussen som normale mennesker.
Du kan tage 276 på gaden.
Der er et skilt med nummeret.
Jeg er ikke et rumvæsen. Jeg ved, hvordan busser fungerer.
Ja, okay. Jeg går ud på gaden… Hvad? Hvorfor gør du det?
Hvorfor laver du ansigter? Jeg går ud på gaden, tager 256…
-Og det er det. -Nej, det er ej.
Det er 276. Stå af ved Campichuelo, og tag 121.
To busser?
Jøsses, chef.
Hver eneste forbandede morgen i 12 år
har jeg taget et tog og to busser.
Okay.
Jeg kommer ikke til mødet.
Hvad? Hvorfor? Alle er her. Hvor er du?
Der er sket noget.
Hvad?
Moretti er på vej.
Sig, jeg er syg. Han ved, jeg blev opereret.
-Er det en pige? -Det er bare noget, Tony.
Moretti er her.
Jeg vil ikke lyve for ham.
Kom nu, mand. Du er advokat. Drop det.
Goddag, hr.
-Velkommen. -Hvordan går det med ham?
Jeg taler med ham nu. Følg borgmesteren ind.
-Denne vej. -Lige et øjeblik. Jeg kommer.
-Står du af eller ej? -Står af hvor?
-Undskyld et øjeblik. Jeg… -Lad mig komme forbi.
Kan du åbne døren? Jeg er lige blevet røvet.
Chauffør!
Jeg…
Forleden dag gik det svin Horacio forbi
med de to andre svin Babi og Sangría.
Og da de så denne vej, råbte jeg ad ham:
"Hvad glor du på, dit svin?"
De sked i bukserne og spillede dumme og gik.
Hold op med at tirre de pjok. De tæver dig en dag.
De er ikke pjok, de er svin.
-Giver du mig den anden spand? -Ja.
-Juan, vil du have te? -Nej tak.
-Hej. I har gjort store fremskridt. -Hej.
-Ikke? -De kom med en masse mursten.
Det er Lores idé.
-Hun bliver buret inde en dag. -Vil du så savne mig?
Ja.
Du gør noget skidt for en god sag?
Er det dit ur? Sikket ur, mand.
Jeg købte det af en på stationen.
-Hvad er klokken? -Det virker ikke. Ved I, hvad klokken er?
Klokken var 10.45 lige før. Den er vel 10.50 nu.
Jeg skal på arbejde.
Sig til Cali, jeg spiser middag der med min søster, og han skal give os rabat.
Forleden betalte jeg fuld pris.
Det skal jeg nok. Vi ses. Jeg ringer, Lore.
-Vi ses. -Jeg ringer, Lore.
Hvor arbejder Vale?
På La Argentina, et sted med grillet mad på hovedgaden. Den er god.
Ja, maden er rigtig god.
Tag derned.
Lad mig få den te.
Den er fra kontoret. En mobiltelefon.
-Ja. Tak. -Tag et bad, og gå i seng.
-Ved du nu, hvad rigtigt arbejde er? -Var din mund.
Nancy, har Pepe stadig den pickuptruck?
-Rastrojeroen, ja. -Kan jeg leje den af ham?
Til hvad?
I et par uger. Tror du, han vil?
Han bruger den til arbejdet.
Nå ja. Jeg kunne låne ham en af firmaets lastbiler.
Spørg ham, og giv besked. Tak.
Stakkels taber, moralsk fallit!
Øjeblik, mester. Hvad taler du om?
Så godt selskab for denne ædle sjæl.
Arme fyr.
-Fordærvet af Vestens laster og snavs. -Ja!
-Amen! -Amen og dollars!
Flot tale! Skøn aften! Kan du huske, hvordan jeg endte den nat?
Jeg vågnede splitternøgen på jorden bag swimmingpoolpumpen.
-Gartneren fandt mig. -Det glemmer jeg aldrig.
Dækket af myrer, bidt over det hele. Sikken aften!
Ved du hvad? Jeg…
-Jeg er ikke den mand. -Jo, det er dig.
Det er ikke mig!
-Du gør mig bekymret. -Kan du ikke se det?
Seriøst. Virker jeg ikke bedre?
-Nej, du ter dig som en idiot! -Han var en idiot.
-Nej! -Jeg levede som en idiot i 44 år.
Jeg har ændret mig.
Det er nok svært at forstå.
Men jeg ser det og tænker:
"Jeg ville aldrig invitere dem til min fest eller mit hus igen."
Den tale var ynkelig.
Der er ting, jeg er ligeglad med nu. Og andet, som betyder noget for mig nu.
Som at besøge det kvarter.
Ja, som at besøge det. Det er godt for mig.
Du tog derud igen.
Ja, jeg tog tilbage. Jeg tog tilbage og indså noget stort.
Jeg har aldrig gjort noget uden at få noget til gengæld.
Synes du virkelig, vi har ret til at smide dem ud derfra?
-Tænk over det. -Skal jeg?
-Ja. -Tænke over det?
Okay, skal jeg sige, hvad jeg synes?
Jeg forstår alt det med "ændringerne".
-Jeg forstår det. -Nej.
44 år plus transplantation er lig med eksistentiel krise.
Jeg forstår det. Men nu er det nok! Nok! Hør her. Vent, se på mig.
Lad os få orden i dit forvirrede lille hoved.
Ved du, hvem du er?
Du er Juan Manuel Guerrico, direktør for Concretar.
Det var dig, der overtalte Moretti til dette projekt.
Du bør være mest interesseret i
at få de mennesker, som du elsker at hjælpe, til at flytte.
-Det er nok svært at forstå… -Nej.
Det er vildt svært! Det er umuligt for mig.
Du gør mig skør.
Jeg går imod mine firmainteresser men med mine menneskelige principper.
Hør på mig, Ernesto "Che" Guevara. Jeg mister forstanden.
Jeg bryder sammen og har ondt i røven over det!
Meget ondt i røven!
"Menneskelige principper"? Siden hvornår?
Det er en fin øse, du har, mester!
Jeg har lige fået den.
Jeg vil sidde ovenpå.
Vi kører en tur. Cacho, min fætter lånte mig den.
-Hvad synes du? -Fin.
Den kommer til nytte. Se, Marty. Nu kan vi læsse det hele.
-Hurtigere. -Det er fedt.
Skriv det ned. Tredive…
-Pollo! Har du set Tiago? -Nej.
-Har I set Tiago? -Nej.
-Nej? -Nej.
Jeg kan ikke finde ham.
-Og? -Nej, jeg…
-Lad os gå. -Tak.
-Har I set Tiago? -Vi har ikke set ham.
-Nej? -Nej.
Stop her.
-Har du set Tiago? -Nej, det har jeg ikke.
Har du set Tiago?
-Har du set ham? -Nej.
-Hej… -Har du set Tiago?
Nej, hvorfor det?
Hej, Tiago.
Din mor er meget bekymret. Du kan ikke bare gå uden at sige det.
-Kan du lide motorcykler? -Hvad?
-Kan du lide motorcykler? -Ja.
Jeg elsker dem. Jeg havde to.
Far og jeg ville købe en. Under min seng har jeg en dåse med penge.
Mor ved det ikke.
-Du må ikke sige det. -Nej da.
Må jeg sidde her med dig?
Ja.
-Må jeg se den? -Ja.
Det er den, far kunne lide.
Det er en fed motorcykel.
-Ja, den er sej. -Ja.
Han er et forbandet svin! Se, Vale!
Tiago, hvad tænkte du på? Du forsvandt bare.
Hvor var du?
Jeg besøgte far.
Skat, kom her.
Det lille svin.
Rolig, Pollo. Han er i live.
-Vær ikke grov. -Tænkte du ikke det?
Er det kun én mand?
-Ja. -Hvad var klokken?
3.17.
Tryk på pause.
Og zoom ind.
Forbryderen ligner min bror, ikke?
Tak, Mauro. Du kan gå nu.
Deborah, din bror ved ikke, hvor lageret er. Det er ikke ham.
"Umuligt" er et ord, jeg holdt op med at sige om min bror.
-Okay. -Nej.
-Hej. -Hej.
-Glem nu ikke, at vi træner i dag. -Nej.
-Hvad er alt det? -Til at påføre den fine gips.
Hvor er de fra?
En forladt byggeplads i Almirante Brown. Min fætter nævnte det, og jeg hentede det.
-Okay. Det er fint. -Se ikke sådan ud. Du gjorde det først.
Okay, tak.
Du kommer i WhatsApp-gruppen, så vi kan tale sammen.
Kan I vente lidt?
-Jeg er sent på den. -Ja, jeg kommer.
-Wow! Se! Det er den, far kunne lide. Tak! -Ja!
Vi kigger forbi senere.
-Jeg er her ikke senere. -Okay.
-Hvad laver du, når du er væk? -Godmorgen, søster. Går det godt?
Hvad laver du, når du er væk?
Det ved jeg ikke. Spiller tennis, er sammen med venner og lever livet.
Hvorfor?
Jeg henter noget håndcreme til dig.
Jeg går til skulpturundervisning.
Og du arbejder med cement?
Ler.
Underligt. Jeg troede ikke, ler var så udtørrende.
Det her er åbenbart.
Noget materiale forsvandt fra lageret.
-Apropos cement… -Det er surt.
Tony og jeg så sikkerhedsoptagelserne, og
tyven ligner dig meget.
Anklager du mig?
Var det dig?
Nej.
Du opfører dig så sært nu. Du gør ting, du aldrig har gjort før.
Hør her, søs. Lad os droppe samtalen her. Det ender skidt, jeg kender dig.
Vores tilbud.
Skriv under, tak.
Senere, når jeg har tid.
Nej, gør det nu.
-Jeg vil lige læse det. -Du har læst det tyve gange!
Hvad er der galt?
De svin kom her i går aftes og ødelagde alt!
Så har de en aftale med byrådet.
Selvfølgelig! Jeg sagde jo, jeg så dem snakke på tankstationen.
-Det har du sagt tre gange. -Ja, men hun havde ret.
Se, hvad I har gjort.
Vi kan ikke opgive. Vi fortsætter.
Ja! Vi ordner det sgu.
Han er hr. Positiv nu. Utroligt.
Men vi må holde øje, for det sker igen.
Vi er mange. Vi kan tage vagter.
Ja, præcis.
-Jeg har fri i aften. -Ja, også mig.
-Så laver vi grupperne. -Okay.
Hvem er jeg sammen med?
Vi laver ikke noget. Er du døv?
Du er med i gruppechatten.
-Der er du. -Fint.
-Sluk den, ellers… -Hallo.
-Hvad? -…bliver du skør.
Nej, bare rolig. Ja, jeg er på vej.
Hvad så?
Sofía havde feber i dag. Den faldt, men nu er den 39°. Hun skal på skadestuen.
-Uha! -Beklager.
-Gå bare. -Tak.
Jeg har stadig Tiagos medicin, du kan få.
Ellers tak. Jeg har noget.
-Jeg ringer. -Okay.
-Farvel. -Farvel.
-Jeg skal gå. -Går du?
-Sofia har feber. -Okay.
-Den er til at varme jer på. -Tak.
Cacho, Pollo og jeg afløser jer klokken to.
Okay, skat.
Hvor gammel er hans datter?
-Fem. -Fem.
Den stakkel.
Har du børn?
Nej.
Nej?
Vil du ikke, eller skete det bare ikke?
Jeg blev aldrig gift eller boede sammen med nogen.
Jeg ved ikke, hvor du bor.
I Temperley.
-Og du kommer helt herud og hjælper os? -Er det skidt?
Det er sært.
-Er det sært at hjælpe? -Det burde det ikke være, men ja.
Jeg var fortabt i lang tid,
og livet førte mig hertil.
Jeg er glad.
Glad her.
Var du i fængsel?
Hvorfor det? Nej.
Nej.
Da vi mødtes, sagde du, du var længe væk,
væk herfra, fra din familie. Det sker, når man kommer i fængsel.
Ja, det sker også for folk, der rejser.
Jeg var i Chile i lang tid. Jeg har familie der.
Må jeg spørge dig om noget nu?
Ja.
Har du haft tillidsproblemer hele livet, eller kun siden Pedro døde?
Undskyld, hvis du er trist.
Nej, det er okay.
Jeg elskede Pedro højt.
Meget højt.
Pedro var
…en dejlig mand.
Verden har brug for mange Pedro'er.
Nogle gange forstår jeg ikke Guds vilje.
Okay.
Tak.
Sov godt.
I lige måde.
-Stop! -Ud af bilen!
Bare rolig, alt er fint.
Lad os løbe!
Hvad skete der?
Det var ham, der er sammen med Horacio og en anden fyr.
Åh nej, ikke igen.
Se, vand. Køleskabet er gået i stykker. Beklager.
Nej, bare glem det. Det er okay.
Nej, bliv.
Bliv.
Er du okay? Mangler du noget?
-Flere puder? -Tak.
Værsgo.
Okay.
Alt er fint.
-Alt er fint. -Ja.
-Sov godt. -I lige måde.
Manuel?
Hvad…? Er du okay? Hvad er der sket?
-Lad være, det går fint. -Hvad mener du?
Hvorfor kører du i den?
Hvad laver du her nu?
Det er torsdag, arbejdsmorgenmad som altid.
Hey!
Du er værre, end jeg troede.
D'damer! Sikken overraskelse. Jeg er glad for at se jer.
Vil I så underskrive?
Du har ingen moral, og du er en forbryder.
Vil du forlade kvarteret af en eller anden grund, er jeg ligeglad.
Pak sammen og rejs, men det, du og dine bøller gjorde
i går og natten før, er nok til at få dig i fængsel.
-Det håber jeg, du ved. -Du er så aggressiv.
Jeg vil gerne vide, hvad fanden du taler om.
Spil ikke dum, Horacio. Vi er ikke bange for dig.
Hvorfor skulle I være det? Jeg er ikke med.
Fordi du tævede Juan og ødelagde lægehuset.
Men gør det igen, hvis du vil.
Vi laver det hver gang. Vi opgiver ikke uden kamp.
Lad mig se, om jeg er helt med. Du kom for at true mig, glade lille enke?
Nej.
Nej…
-Dit forbandede svin. -Lad os gå.
Det er, hvad du er. Du er et forbandet svin!
Kom af med det, glade enke.
-Ud herfra. -Lad os gå. Vi går, Valeria.
-Din mand er ikke engang kold endnu! -Nej, gå videre! Den vej, kom nu.
Jeg kan ikke sige sandheden, fordi jeg skal tilbage.
Hvorfor skal du tilbage?
Snak nu ikke om følelser. Fortæl mig noget specifikt, jeg forstår.
Hvorfor? Føler du skyld, fordi han er død, og du lever?
-Han hedder Pedro. -Hed!
-Det hed han, men han er væk. -Stop!
Det er svært at sætte ord på, hvad jeg føler og går igennem lige nu.
Okay, bare rolig. Det er fint.
Jeg vil i bad. Har du noget imod det?
Nej, jeg venter. Så tager vi på kontoret. Eller vil du ud til den "sociale sag"?
Ja, ud til den sociale sag.
Perfekt.
Vil du ødelægge det, vi har? Så lad os gøre det, mand!
Juan!
-Juan! -Hej!
Hej!
I går så jeg, at køleskabet ikke duede.
-Det er som tak for din hjælp. -Du er den bedste!
-Få nogen til at hjælpe. -Ja!
-Nej, gå ind. -Kom nu!
Afsted, Tiago!
Hvor fik du penge til køleskabet?
Jeg forstår ikke, hvordan du har råd til det. Beklager.
Tror du, jeg er en tyv?
Nej, jeg mener det.
Jeg har opsparing og har altid arbejdet og ville glæde dig.
Det var dumt.
Nej! Vent!
Jeg er ikke vant til at få ting, når jeg mangler dem.
Det er uvant.
Så undskyld.
-Må jeg læsse det af? -Ja.
-Tiago! -Tiago!
-Hent en nabo. Afsted! -Okay.
Der er ingen piger her, kun os tre.
Ja.
-Virkelig? -Han er vild med den taiwanske tøs.
Jeg kommer, når jeg er færdig.
Er du forelsket?
-Er du forelsket i enken? -Kan du droppe det, mand?
Du er forelsket.
Jeg kunne forstå, at du ville vide, hvor det hjerte kom fra, og hvem
det bankende hjerte i dit bryst tilhørte. Det kunne jeg forstå.
Det hjalp jeg dig jo med.
At du føler dig forelsket i enken er stort, Juan Manuel! Stort!
Jeg ved ikke, om det her er okay.
Men måske skal du igennem det, jeg gik igennem for at kunne forstå det.
Jeg føler,
…jeg er vågnet.
Hvad vil du gøre?
Hvad er din plan?
At efterlade alt og leve et enkelt, beskedent liv
i en verden med rigtige mennesker, der har virkelige problemer?
Du behøver ikke altid at være sarkastisk, røvhul.
Jeg ved det ikke.
Men jeg ved,
at leve sådan her… Jeg kan ikke lide det længere.
Jeg kan nok ikke blive ved.
Kom nu! Kom her!
-Nej! Jeg kan ikke danse. Nej! -Kom nu.
Du er et naturtalent.
Her, Ramón, film os.
Klar? I aften skal der fejres.
Lægehuset og ældrecentret åbner i morgen den 25. juni,
takket være naboerne til El Progreso, som ikke vil forlade stedet.
Og vi flytter ikke.
-Det er rigtigt. -Vi flytter ikke.
El Progreso forbliver stærkt!
Hey! Forbandede svin!
Klap i! Kan du ikke se, de filmer?
Nej, se!
Skulle vi ikke forsvare vores hjem?
Jo.
Sig nu noget.
-Hun ombestemte sig. Det gjorde vi begge. -Ja.
Fedt!
Lad os danse!
Marty, du har slet ikke danset med mig i aften.
-Undgår du mig? -Hvorfor dog det?
-Kom her! -Du undgår mig!
Farvel, Juan! Kommer du i morgen?
-Ja, fedt! -Vi ses, Vale.
-Hvad så? Vil den ikke starte? -Nej.
-Jeg ved ikke hvorfor. -Er den druknet?
Aner det ikke.
-Åbn den. -Det er iskoldt!
-Batteriet er væk. -Hvad?
De narrøve tog det!
Stop! Lad være, Cacho.
Jeg køber et i morgen.
Jeg vil ikke have bøvl.
Se dem.
En god vin
og hjemmelavet gin.
Kom nu.
Tag dit træk.
Alt er fint.
Kom så, Cacho.
Vi skal hjem.
-Farvel. -Farvel.
Det er sent at gå til bussen alene. Vil du ikke blive her?
Og desuden er det koldt. Men jeg skal noget i morgen.
Du gør mig glad.
Men jeg vil tage det roligt.
Det kan jeg godt.
Skatter!
Jeg efterlod dit hus perfekt.
Tak, Nora.
Velbekomme.
-Vi ses i morgen. -Godnat.
Vi ses i morgen.
-Vi tabte! -Jeg har ikke læst det endnu.
-Vi skal underskrive, ellers ryger vi ud. -Det kan ikke passe!
Jo, og byggefirmaet er allerede valgt, Concretar.
-Pollo havde ret hele tiden. -Forbandede svin!
-Kom forbi butikken senere. -Okay.
JUAN RINGER…
CONCRETAR EN NY VISION FOR BYUDVIKLING
Tillykke.
Vi tager det første spadestik i kvarteret på mandag.
Jeg vil ikke være med.
Undskyld?
Jeg går af som direktør.
Hvad?
Jøsses, Juan Manuel!
Jeg har bestemt mig.
En kvinde fra El Progreso vil se dig.
Hun er ret vred.
Frue, du skal gå.
Nej, bed ham komme. Brug dit apparat til at få fat i ham.
-Ved han, det er mig? -Ja.
Jeg tager det herfra.
Er du ansvarlig for det her?
Brugte du os?
Nej, det gjorde jeg ikke. Det er et stort sammentræf.
Tror du, jeg er dum? En stakkels lille idiot,
der tror på alt, hun hører? Hvad? Juan? Manuel? Hvad er dit rigtige navn?
Juan Manuel.
-Juan Manuel. -Jeg kunne ikke være ærlig.
-Hvorfor? -Undskyld…
Kom du for at få os til at skrive under…?
Borgmesteren kunne ikke tale med Horacio, så han sendte dig i stedet?
Hvornår så du mig prøve at overtale nogen?
Jeg var altid med jer.
Og kæmpede for jer.
-Virkelig? -Ja.
Hvorfor kom du? Jeg forstår det ikke.
Jeg ville møde dig.
Og Tiago.
Jeg er ikke med.
Jeg måtte vide, hvis hjerte det var.
Har du spist?
"Vi protesterer imod at blive tvunget til at forlade vores hjem.
Vi gør modstand, hvis I udsætter os mod vores vilje."
Perfekt.
Alt det herfra.
Idéen er at kunne have to indgange og en rampe til fodgængere.
MEDBORGERHUS/LÆGEHUS
De forbandede svin er her!
Hej.
Tog du sten med?
Sangría? Hvad?
Det er borgmesterens bil.
Borgmesteren er her.
Lad os bygge en barriere af mennesker herovre.
Vi holder hinanden i hånden og er rolige. Pressen vil tale med os, men ti stille.
Giv mig filen.
-Hvad var det for? -Fornærm ham!
-Men du sagde, jeg ikke måtte! -Nu må du, værsgo!
-Nå! Forbandede svin! -Sådan.
Lastbilerne og folkene kom ikke for at smide jer ud.
De kom for at opbygge og forbedre jeres nabolag.
Firmaet Concretar står for byggeriet.
Her er byens resolution.
Hvad siger han?
Men hvad er det?
To dekreter.
Det ene er til at registrere jeres huse i vores registre.
Det andet er en tilladelse til at ombygge kvarteret.
Ombygge det?
I skal have en klub, en park,
et lægehus, kloakker,
solpaneler, wi-fi,
opgraderinger af de huse, der trænger, og et fritidslokale til arrangementer.
Godt gået, Moretti!
Forbandede svin!
Ikke nu!
-Men jeg mente det på en god måde. -Okay.
Hvorfor kom du? Du er ikke velkommen.
Guerrico, jeg vidste ikke, du kom.
Der var ændringer i planerne.
Juan Manuel Guerrico står for udformningen af byggeriet,
og han står for ombygningen.
Jeg er ingeniør og ejer et byggefirma.
Det fortalte jeg heller ikke.
Undskyld.
-Undskyld, jeg vil tale med pressen. -Borgmester!
Det er min prioritet at sikre, at folk fra min by får, hvad de fortjener.
Det er på høje tid, der sker forbedringer i El Progreso, og vi er her for at hjælpe.
Tekster af: Pernille G. Levine