Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Carlita, vad är det?
Svarar de inte? Vad är klockan?
Jag ringer dem.
Okej.
Vi kör.
HJÄRTAT VET BÄST
Nej, säg att vi åker på den här resan för hans skull. Ja.
För att pigga upp skitstöveln.
Grabben är så jobbig.
Allvarligt, du har ingen aning…
Han grät och snackade om Nina i fyra timmar.
"Tony, jag älskar henne. Vad ska jag göra utan Nina?"
"Hur ska jag orka gå upp varje morgon?"
"Jag vet att hon är en spindel, men jag älskar henne."
Säg åt honom att vara klar vid nio.
-Blir det bra? -Okej.
Försiktigt.
-Trappsteg. -Överraskningen är här borta.
-Vad har ni köpt? En bil? -Självklart. En cab.
Men var…
-Nästan framme. -Var är den?
-Sju kvarter bort? Okej. -Här är den.
-Är vi framme? -Här är det.
VALE, VI ÄLSKAR DIG PEDRO OCH TIAGO. FÖR ALLTID
-Vad fint! Gjorde du det? -Pappa och jag målade det igår.
Älskling! Det är jättefint!
-Mamma, sluta. -Tack, raring!
-Jag älskar er också. -Vale! Grattis på födelsedagen!
-Tack, Pollo! -Imorgon fyller min moster Nilda år!
-Gratta henne. -Grattis till henne!
Ska bli!
Vad gör du, Ramón, ditt jävla as? Skitstövel! Jag berättar för min syster!
Ställ dig på trottoaren, annars blir du påkörd.
-Jävla Ramón… -Lyssna på mig.
Vi ses senare.
-Kom igen, grabben. -Javisst ja.
-Här. -Vad är det här?
Vad vackert! Det är jättefint! Tack så mycket.
Tack, älskling.
-Vi älskar dig. -Jag älskar er också.
Hej, älskling. Jag trodde att du hade gått.
-Vi skulle ju äta frukost tillsammans. -Javisst ja.
Jag åker till Rio ikväll med Tony och Rami.
En helg i Rio, det blir trevligt.
Kom hit nu.
Kom igen.
Kom hit.
-Visst, om du insisterar. -Kom nu.
Räck upp handen om ni vill ta emot deras allmosor.
Erbjudandet är för lågt. Jag vägrar.
Det är kanske lågt för dig, men det räcker för oss.
Jag kan inte köpa ett nytt hus för den summan, Horacio.
De vill riva allt och bygga ett rekreationscenter.
Tror du inte att de har stålar?
Jävla as!
-Var inte så ful i munnen! -Visst.
Pedro, om vi vägrar sparkar de ut oss utan att ge oss nånting alls.
Nora, med all respekt, tänk efter. Det är så de funkar, de vill skapa rädsla.
Det tjänar inget till att vägra. Vårt enda alternativ är att flytta.
Lyssna.
Det är ljudet från maskinerna. Hör ni? Bulldozrarna är på väg. Lyssna.
Jag hör dem.
Jävla as!
Sluta!
-Förlåt. -Han är en skitstövel.
Vad menar du att du inte kan? Va?
Ja, visst. Tack.
-God morgon. -Jag såg dig inte. Jag kommer med frukost.
-Jag är visst osynlig här. -Precis.
-Hej. -Älskling.
Vad gör ni?
Tuki skaffade ett luftfilter åt mig för halva priset.
De där bedragarna i stan ville ha en förmögenhet.
Pengarna fanns i burken, men Adriana betalar mig.
-Ska du åka nu? -Ja, hon vill prata om ett jobb.
-Jag ska höra vad hon säger. -Jaha.
Jag är tillbaka strax. Klä upp er under tiden, ta på parfym,
för vi ska fira den vackraste flickans födelsedag.
-Jaså? -Vill du äta middag i stan?
-Ja! -Firar vi mammas födelsedag?
-Ja! -Ja!
Med en Harley funkar allt.
-Den måste bara underhållas. -Eller hur?
Tony!
Var är du? Vi ska gå ombord nu.
Vad menar du? Jag är inte där än.
Flygplatser har regler som måste följas, även om du äger planet.
Lugn, jag är där om fem minuter.
Juan Manuel, gör inte så här. De ropar upp oss nu.
Han hittades på gatan.
-Okej. -Svimning till följd av synkope.
Han har ett hjärtfel.
Hjärtstillestånd, trauman från en motorcykelolycka.
-Hade han hjälm? -Ja. Han kom in medvetslös.
Guerricos släktingar?
-Ja. -Arturo Aslanian.
-Hej. -Juan Manuels kardiolog.
Jag visste inte att han går till en kardiolog.
-Visste du? -Nej.
Jag har behandlat honom i sex år.
Han lider av ett allvarligt medfött hjärtfel,
som avsevärt har förvärrats de senaste två åren.
Han behöver en transplantation.
-Är det så allvarligt? -Ja, sen ganska länge nu.
Han står i kö för transplantation,
och vi noterade honom nu för akut behov.
-Pedro Vázquez fru? -Ja. Hur mår han? Vad hände?
Han har en svår huvudskada med hjärnskador…
Irreversibla skador.
-Irreversibla? Lever han? -Ja…
Men han är hjärndöd.
Jag beklagar.
Jaha.
Men kan de göra nånting?
Det måste finnas nåt…
Nej.
Nej!
Jag är ledsen, men jag måste ställa en svår fråga.
Bortsett från hjärnan är resten av organen i bra skick.
Han kan donera dem.
Jag vet att det är svårt, men…
Jag behöver ett svar.
Fundera på det och meddela mig.
Ja.
TRE MÅNADER SENARE
Mamma, var är pappas motorcykel?
Hos polisen. Vi måste hämta den en dag.
Pappa och jag såg den här nära River Plates-stadion.
Den är fin. Grym.
-En touring. -Jag ser det.
Gå och gör läxorna, sen äter vi.
-Middagen är snart klar. -Ja.
Välkommen tillbaka!
Aktieägarna är oroliga.
De är rädda att Moretti blåser av allting.
Jag pratade med Gundin, Morettis högra hand.
Han sa att om de boende inte skriver på snart, blir de vräkta.
Kan de göra det?
Nej, men ja.
Det är enkelt. Den sköter sig själv. När den piper är det klart.
Kan du inte äta middag med mig?
Varför då?
Varför inte?
För att vi aldrig har gjort det, chefen.
Precis, därför borde vi.
Nej, det är sent.
Okej då.
-Lite vin. -Doktorn sa ett glas om dagen.
Precis. Ett.
-Men det är ditt andra. -Det är min fuskdag.
-Vem sa att du får fuska? -Doktorn.
En gång i veckan kan jag ta två, sa han.
Jag vill skåla, går det bra? Men först vill jag fråga dig en sak.
-Hur skulle du beskriva mig? -En lögnare.
-Du har rätt. Vad mer? -En knäppis.
Du har alltid varit det, men det är värre på sistone.
-Säg inte emot. -Operationen förändrade mig.
Ja, kanske. Du är som en annan chef.
Jaha… Vilken föredrar du? Den gamla eller den nya?
-Den här. -Jaha.
Ja, jag vet inte. Du är alltid så…
Så grinig, vresig.
På sistone är du lugnare…
…känsligare. Du ser mig, du lyssnar.
Och vi vet båda att du är lite döv.
-Va? -Sluta.
-Du känner mig bra, Nancy. -Ja, sen många år nu.
Man ser mycket.
Och man hör mycket.
-Och man pratar mycket. -Ibland.
Det andra är inte med flit. Se så.
Nej, visst.
Skål.
Skål, chefen.
Det är inte officiellt, men vi blir vräkta om vi inte skriver på.
Vad var det jag sa?
Nej, vi måste kämpa emot.
Vi kallade hit er för Vale har en idé som kan hjälpa.
Lyssna på henne.
Tack för att ni kom.
Ända sen Pedro dog har jag tänkt på hur han skulle hantera det här
och allt vi står inför.
Och jag kom på en idé som kanske är lite galen,
och det blir kanske inte lätt, men… Vi har inget att förlora.
Så mitt förslag till er är att vi bygger färdigt vårdcentralen
och dagcentret för äldre.
För om vi öppnar båda två kommer de att tänka sig för
innan de tvingar bort oss.
-Ja! Bra idé! -Ja.
Skulle det stoppa stadsfullmäktige? De vill bara ha pengar.
De skiter fullständigt i sjuka och äldre!
Det är inte sant.
Jag jobbade på vårdcentralen i 30 år,
och vi sparade tid och pengar för sjukhuset.
Jaså, så doktorn har talat.
Sjuksköterska, och stolt.
Gulle dig, Nora.
-Lägg av. -Du ska få, ditt as!
Sluta.
Allmänheten och pressen bryr sig, Horacio.
Borgmästaren behöver röster för att bli omvald.
Han vill inte ha media här när vi blir vräkta.
-Ja, hon har rätt. -Visst, media här.
Som om media skulle bry sig om oss. Sluta med här tramset nu.
Vi röstar, eftersom vi inte är överens.
Alla som är emot Vales förslag, räck upp handen.
De som är för?
-Vi har majoritet. -Ja!
Bra, fortsätt fatta fel beslut bara. De kommer. Lyssna.
Visst. Hej då, Horacio. Vi ses.
Hon är en av de där "buddhism möter Xanax-tjejerna", du vet?
Hon försöker övertala mig att åka till Asien.
-Asien? -I en månad.
Jag säger: "Vi åker till Rom, till London, till civilisationen."
-"Vanliga människor." -Hon är svår.
-Oj! -Hej på dig…
Vilken snygging! Varit ute och festat?
Ja, jag är snygg. Ja, jag har varit på fest.
Med mina föräldrar, mormor, min senila gammelfaster, syskon…
Det var min mormors 92-årsdag. Du var inbjuden.
Det var idag.
Det var idag, men du har inte kollat din telefon, eller hur?
Du har flera missade samtal och sms från mig.
Jag är ledsen, Gi. Jag skäms verkligen.
Den var inte på.
Ja, jag verkar ha svårt att sätta på dig nuförtiden.
Tony, älskling. Det är nu du ska ta en öl i köket
eller gå ut på terrassen.
Jag kan åka hem om du vill. Jag lämnar er ifred.
Nej, det här tar inte lång tid.
Ursäkta mig.
Så här är det, Juan Manuel. Jag…
Jag vill inte göra det här längre. Jag är trött på att vara förstående.
Jag vill inte.
Antingen gör vi en rejäl förändring eller sätter stopp här.
Ja, Gi.
Först och främst vill jag be om…ursäkt.
Men jag kan inte göra den förändring du behöver i vårt förhållande.
Jag kommer alltid att vara tacksam för allt du gjort för mig efter operationen.
Det glömmer jag aldrig.
BILDDIAGNOSTIKAVDELNING: CT, ULTRALJUD, MAMMOGRAFI, RÖNTGEN
-Tony, min vän. -Jag har information om donatorn.
Du skojar. Hur fick du den? Av din kusin?
Nej, min kusin fick fly landet. Har jag inte sagt det?
Han sålde känsliga data och sabbade allt. Han bor i Köpenhamn nu.
Det var en vän till honom, en tjusig brunett.
-Jag kanske träffar henne på lördag. -Vem är det?
Hon heter Clarisa. Hon är urläcker.
Donatorn, din idiot.
Pedro Emanuel Vázquez.
Fyrtiofem år gammal, byggarbetare, gift.
Och hör på nu. Gissa var han bodde?
I El Progreso.
Tack.
VI HAR EGENDOMSRÄTT
INGA VRÄKNINGAR
TACK, SANKT EXPEDITUS
-Vi behöver dubbelt så mycket material. -Ja.
På gatan precis före stationen,
ligger det en stor byggnad, en byggarbetsplats
som har stått still i månader.
Det ryktas att det är pengatvätt.
En vän till mig som äger en butik där sa det.
-Ramón, kan du hjälpa mig? -Ja.
Ingen har varit där på väldigt länge.
-Inte? -Nej.
Föreslår du stöld?
Stöld? Mary, kom igen. Det är ett projekt med massor med pengar.
Det är som att ta en hink sand från öknen.
-Massor med pengar, fan heller. -Jo!
Utan att ens vara medveten om det,
skulle de göra en god gärning för behövande människor.
-En god gärning? -Ja.
-Alla vinner. -Bra.
Räkna inte med mig eller Hugo.
-Kom igen, Mary! -Hugo!
-Sluta med det du gör, vi åker. -Va?
Annars hamnar du i fängelse.
-Du är så dramatisk, Mary! -Vadå? Här är din Mary.
-Nej. Va? Älskling! -Hon är så oförskämd.
Så hur ordnar vi…
…en "donation" från en övergiven byggplats?
-Horacio vet, men han är inte med oss. -Jag tror att jag känner nån.
Det visste jag inte om dig.
-Vadå? -Att du har kontakter.
Jo, jag har haft massvis med kontakter ända sen jag var liten, Marty.
Du spillde på mig.
-Chefen! -Hej, Nancy.
-Vill du ha en kopp te? -Nej, tack.
-Får jag ställa en fråga? -Visst.
Hur kan en kille som jag
gå till ett område som ditt och passera obemärkt?
Om jag ser en kille som du i mitt kvarter skulle jag tänka:
"Vad gör den rika jäveln här?"
-Med all respekt. -Självklart.
Men området är inte farligt, om det är det du menar.
Nej, det var inte så jag menade.
Men att ha en vän, en mellanhand, en läkare, en präst, en pastor…
Det öppnar alltid…
…många dörrar.
Inget te?
Nej, tack.
MORETTI UT! EL PROGRESO ÄR VÅRT
Är du vilse, snygging?
Hej. Jag letar efter prästen.
Han är på kyrkogården.
Har nån dött?
Ja, prästen. För två år sen.
Skit också.
Vad hände?
Hjärtinfarkt. Mitt under mässan.
Är du släkt med honom?
Ja, det är jag.
Vi är sysslingar.
Du borde prata med Ramón Acuña.
Han kände prästen. Han är vid vårdcentralen.
-Vårdcentralen? -Ja.
Du går runt hörnet, två kvarter
och sen höger.
Titta efter en grön port och bilder av Saint Expeditus.
Ramón Acuña är där.
-Tack. -Inga problem.
Hej då.
Turist?
Ja…nej…typ.
"Ja, nej, typ."
Jag ville prata med prästen, men hörde att han är död.
-Jag ska prata med Ramón. -Känner du Vázquez?
-Ja, det gör jag. -För Tita behandlade dig som en vän.
Eller hur?
Går affärerna bra?
Ja. Titta in när du vill.
-Fanskapet ville inte ge mig dem. -Lägg dem i kylen.
Du! Du är inte härifrån.
-Nej. -Vem är du? Ett fullmäktige-as?
Nej, lugn. Jag kom för att prata med prästen.
Prästen är borta, han är inte här längre.
Han gick bort.
Jag menar inte att han flyttat.
-Han kolade av. -Han dog.
Ja, han kilade runt hörnet.
Ramón var god vän med fader Ramiro.
Ja, jag vill prata med honom.
Han är där borta vid vårdcentralen. De fixar till den.
Min syster ska jobba där när de är klara.
Vårdcentralen ligger där borta, Det är den gröna porten.
Där, vid…
-Den vägen och det… -Tack.
Den gröna!
Se upp med blocket. Det går sönder. Försiktigt. Se upp!
Ramón, är du okej?
Ja då.
Vem är du?
-Juan. Jag heter Juan. -Jobbar du för stadsfullmäktige?
-Jag sökte prästen, min kusin. -Han är död.
Ja, jag hörde precis. Jag har inte sett honom på länge.
Han var min vän. Jag heter Ramón.
-Jag beklagar. Juan. -Cacho.
Ricky.
Valeria.
Trevligt att träffas.
Det här har legat på is länge, eller hur? Ett eller två år.
Nej, tre år nu.
Hur vet du det? Är du i branschen?
Jag har jobbat på byggen.
Har du jobbat på byggen? Med de händerna?
Ja, med de här händerna. Varför?
Det blev kontorsarbete sen.
Jag förstår.
-Så ni gör klart det? -Vi har inget val.
Kommunfullmäktige vill få bort oss.
De vill köpa våra hus för att bygga ett rekreationscenter.
Det här är ett bostadskooperativ och alla måste vara överens.
-Vissa vill inte flytta. Det är svårt. -Ja, jag såg affischerna.
Var är Martin och Pollo?
Ingen är här än.
-Jaha. -Hörni, kan…
Kan jag hjälpa till? Jag har inget jobb, så jag har tid.
Vi betalar inget, om du tror det.
Nej, jag vill inte ha betalt. Jag kan hjälpa till gratis.
Tills jag hittar ett jobb.
-Vad tycker du, Ricky? -Visst, varför inte?
Välkommen till vår kamp.
Säg till när de kommer, Ramón.
Hej då!
-Ge mig den. Jag försöker igen. -Så vad kan jag göra?
Kör på. Sådär ja. Kör på.
-Hejsan. -Hej.
-Hur går det?
Det här är Juan. Han hjälper oss.
-Prästens kusin. -Hej. Jag heter Lore.
Kom och titta.
-Vänta! -Ta den längst ner.
Jag gillar den här.
Vill ni ha en bakelse? Juan?
Nej, inga kolhydrater.
Jag skojar.
Nå?
VALE, VI ÄLSKAR DIG FÖR EVIGT
Tiago, be Lore ge dig det så betalar jag henne senare, okej?
-Ja. -Är du klar?
-Det ser bra ut. -Ja?
Jag drar.
-Hej. -Hej.
Juan hjälper oss med bygget. Tiago, min son.
-Hej, grabben. -Hej.
-Var är avfarten… -Där borta.
-Visa honom. -Okej.
Ses vi imorgon?
-Visst. -Bra.
Tack för hjälpen.
Min pappa hade en sån.
-Den är cool. -Eller hur?
-Vad gör din pappa? -Han dog i en olycka.
-Jag beklagar. -Det är lugnt.
Länge sen?
På min mammas födelsedag.
-När fyller din mamma år? -Den 4 april.
Han är elak. Han vill att vi flyttar. Han heter Horacio.
Jag drar nu. Motorvägsavfarten är där borta.
Tack.
-Vi ses. -Vi ses.
Nej.
Du ljuger som en tonåring, din lögnare.
Vad i helvete gjorde du där?
Carla, kan du göra en sak åt mig?
Jag lämnade min bil vid avfarten till El Progreso.
Skicka en bogserare att hämta den. Jag förklarar sen.
-Ursäkta, men har du trampat i skit? -Ja.
Om du inte behöver mig mer idag, går jag nu.
-Tack, Nancy. -Vi ses imorgon.
Får jag fråga en sak? Vad i helvete sysslar du med?
-Va? -Vad i… Förlåt. Vi ses imorgon.
Nancy. Kom hit.
Mitt hjärta kom från en person som bodde i El Progreso.
Han hette Pedro Vázquez.
-Var det därför du frågade mig? -Ja.
Men ditt råd var inte så bra.
-Prästen är död. -Gick du dit?
-Ja. -Men… Jaha, vad fick du veta?
Han var byggarbetare.
Och mycket omtyckt av alla.
Jag träffade hans fru och hans son Tiago, en härlig grabb. Han saknar sin pappa.
Han dog i en trafikolycka.
Bra, det räcker. Du åkte dit, du träffade dem.
Var tacksam mot Gud, var tacksam mot den här Pedro
och gå vidare med ditt liv.
De renoverar en kommunal vårdcentral. För att inte bli vräkta av staden.
Jag hjälpte dem idag.
Det är bra. Det är fint att hjälpa andra.
Men det räcker. Du är en mycket upptagen man. Skärp dig.
-Jag åker tillbaka imorgon. -Vad i helvete? Nej!
Du kan få stora problem.
-Jag går nu. Vi ses imorgon. -Ja.
Det här är min man Pepes kläder.
Skorna borde passa. Han har storlek 42, som du.
Tack.
Nej, ärmarna är för korta. Kavla upp ärmarna.
Jo, gör det.
Varför ser du ut så där? Va?
Ja, just det.
Så berätta, hur tog du dig dit igår?
Med bilen. Hur annars?
-Din bil? -Ja.
Man kör inte dit i en Audi.
Ja, jag fick ett litet problem med ett däck.
Ja…
Du åker kollektivt.
Du vill ju vara som dem.
Från och med nu åker du kollektivt som vanliga människor.
Du kan ta buss 276 på gatan. Leta efter en stolpe med det numret.
Jag är ingen utomjording. Jag vet hur kollektivtrafik fungerar.
Jaha, okej. Jag går ut på gatan… Varför ser du ut så där?
Vad är det för min? Jag går ut på gatan, jag tar 256…
-Det är allt. -Nej, det är det inte.
Det är 276, och du går av vid Campichuelo och byter till 121.
Två bussar?
Jisses, chefen.
Varje jäkla morgon i 12 år
har jag tagit ett tåg och två bussar hit.
Okej.
Jag kommer inte till mötet.
Va? Varför inte? Alla är här. Var är du?
Tja, nåt dök upp.
Vad är "nåt"?
Moretti är på väg hit.
Säg att jag är sjuk. Han vet att jag opererats.
-Är det en brud? -Nåt sånt, Tony.
Moretti är här.
Jag ljuger inte för honom.
Kom igen. Du är advokat, lägg av.
Hej, borgmästaren!
-Välkommen. -Hur mår vår man?
Jag talar med honom. Visar du in borgmästaren?
-Den här vägen. -Jag kommer alldeles strax.
-Ska du gå av eller inte? -Var är du?
-Kan du vänta en sekund… -Kan du flytta på dig?
Vad fan!
Stanna!
Kan du öppna dörren? Jag blev rånad!
Chauffören! Jag…
Häromdan gick det där aset Horacio förbi
med de där två andra asen, Babi och Sangría, ni vet?
Och när de tittade hit skrek jag åt honom:
"Vad glor du på, ditt as?"
De sket på sig och spelade dumma och gick.
Sluta reta de där idioterna, annars ger de sig på dig en dag.
De är inte idioter, de är as.
-Kan du hämta den andra hinken? -Ja.
-Juan, vill du ha en mate? -Nej, tack.
-Hej. Oj, vad långt ni har kommit. -Hej.
-Eller hur? -Vi fick fler tegelstenar.
Tack vare Lores idé.
-Hon hamnar i finkan en dag. -Saknar du mig då, Cachito?
Ja.
Stjäl du för den goda sakens skull?
Är det din klocka? Vilken fin klocka du har.
Jag köpte den av nån på gatan.
Vad är klockan?
Den funkar inte ens. Vet nån vad klockan är?
Den var kvart i elva nyss, så den är nog tio i nu.
Jag måste till jobbet.
Säg till Cali att jag äter där med syrran, så den jäveln ger mig rabatt.
-Häromdan fick jag inte det. -Visst, jag säger det. Vi ses.
-Vi ses. -Jag ringer dig, Lore.
-Var jobbar Vale? -På La Argentina.
Ett grillställe på huvudgatan. De har bra mat.
Ja, maten är jättebra.
Du borde testa.
Jag tar lite mate.
De skickade en mobil från kontoret.
-Tack. -Ta en dusch och lägg dig.
-Riktigt arbete gör en trött, va? -Passa dig.
Nancy…
Har Pepe kvar pickupen?
-Rastrojeron, ja. -Kan jag hyra den, tror du?
Varför då?
Jag behöver en. Vad tror du?
Han använder den ju i jobbet.
Så klart.
Jag kan låna honom en av företagets pickuper.
Fråga honom och meddela mig. Tack.
-Era billiga, skrupelfria stackare! -Hördu! Vad snackar du om?
-Vilket sällskap för den här ädla själen. -Stackarn!
-Fördärvad av västvärldens synd och smuts. -Precis!
-Amen! -Amen och dollar!
Bra tal! Bra kväll! Minns du hur jag avslutade den kvällen?
Jag vaknade naken på golvet bakom poolpumpen.
-Trädgårdsmästaren hittade mig. -Ja, jag minns.
Herregud! Jag hade myror över hela mig. Vilken kväll!
Vet du vad? Jag…
-Jag är inte samma man. -Jo då, det är du.
Jag är inte det!
-Du oroar mig när du säger så. -Ser du inte det?
Jag menar det. Är jag inte annorlunda?
-Du beter dig som en idiot! -Han var en idiot.
Jag har varit en idiot i 44 år. Men jag har förändrats.
Det är svårt att förstå.
När jag ser det här tänker jag:
"De här människorna skulle jag aldrig bjuda hem igen."
Det där talet var patetiskt. Vissa saker struntar jag i nu,
och jag bryr mig om saker som jag struntade i förr.
Som att åka dit.
Ja, som att åka dit. Det är bra för mig.
Jaha, du åkte tillbaka.
Ja.
Jag åkte tillbaka och insåg nåt enormt.
Jag har aldrig gjort nåt utan att förvänta mig nåt i gengäld.
Har vi verkligen rätt att sparka ut de där människorna därifrån?
-Tänk efter. -Tänk efter?
-Ja. -Tänk efter?
Ska jag säga vad jag tycker?
Jag förstår att du har förändrats.
-Jag förstår det. -Nej.
44 år plus transplantation ger existentiell kris.
Jag fattar. Men det räcker nu! Det räcker! Lyssna på mig.
Nu skapar vi ordning i ditt förvirrade lilla huvud.
Vet du vem du är?
Du är Juan Manuel Guerrico, VD för Concretar.
Du är den som övertygade Moretti om det här projektet.
Du har mest att vinna på
att de där människorna du älskar att hjälpa blir vräkta.
-Det är svårt att förstå… -Nej.
Det är inte svårt, det är omöjligt! Du får min hjärna att koka över.
Jag går emot mina affärsintressen men följer mina principer som människa.
Lyssna på mig, Ernesto "Che" Guevara. Jag blir galen snart.
Jag får ett nervöst sammanbrott!
Så det ryker ur arslet!
"Principer som människa"? Sen när då?
LA ARGENTINA GRILLRESTAURANG
Vilken tjusig pickup!
-Sprillans ny. -Jag vill sitta därbak.
Vi tar en tur sen. Jag fick låna den av min kusin.
-Vad tycker du? -Fin.
Den kommer väl till pass. Marty, nu kan vi lasta in allt därifrån.
-Det går snabbare. -Jättebra.
Skriv ner det här. Trettio…
-Pollo! Har du sett Tiago? -Nej.
-Har ni sett Tiago? -Nej.
-Inte? -Nej.
Jag hittar honom inte.
-Nå? -Nej, jag…
-Vi går. -Tack.
-Har ni sett Tiago? -Nej.
-Inte? -Nej.
Stopp!
-Har ni sett Tiago? -Nej.
Har ni sett Tiago?
-Har du sett honom? -Nej.
-Hej. -Har du sett Tiago?
Nej, varför då?
Hej, Tiago.
Din mamma är orolig. Du måste berätta vart du tar vägen.
Gillar du motorcyklar?
Va?
-Gillar du motorcyklar? -Ja.
Jag älskar dem. Jag hade två.
Pappa och jag skulle köpa en.
Vi sparade pengar i en burk under min säng.
-Min mamma vet inte. Säg inget. -Oroa dig inte.
-Får jag sitta här en stund? -Ja, visst.
-Får jag se? -Ja.
Pappa gillade den här också.
Vilken fin cykel.
-Den är cool. -Ja.
Han är ett jävla as! Titta, Vale!
Tiago, du får inte bara försvinna så där! Vart tog du vägen?
Jag gick till pappa.
Älskling.
-Vilket litet as. -Lugn, Pollo. Han lever.
-Var inte okänslig. -Tänkte du inte tanken?
Är det bara en man?
Ja.
-Vad var klockan? -Den var 15.17.
Pausa, tack. Och zooma in nu.
Han ser ut som min bror, eller hur?
Tack, Mauro. Du kan gå nu.
Deborah, han vet inte var lagret ligger. Det kan omöjligt vara din bror.
"Omöjligt" är ett ord jag har slutat använda i samband med min bror.
-Okej. -Nej.
-Hej. -Hej.
-Glöm inte att vi har träning idag. -Nej då.
-Vad är det här? -Finputs till det sista lagret.
Var hittade du det?
På en övergiven byggplats i Almirante Brown.
Min kusin Tony tipsade om det igår kväll.
Jaha. Toppen.
Titta inte på mig så där. Du gjorde det först.
Visst. Tack, då.
Jag la till dig i vår WhatsApp-grupp.
Kan ni vänta lite?
-Jag måste gå, jag är sen. -Ja, jag kommer.
-Wow! Titta, den som pappa gillade. Tack! -Ja!
Vi kommer förbi senare.
-Jag är inte kvar sent. -Okej.
-Vad gör du när du inte är här? -Hej, syrran.
-Hur mår du? Bra? -Vad gör du när du inte är här?
Jag vet inte… Spelar tennis, träffar vänner, försöker ha ett liv.
Varför undrar du?
Jag ska hämta en av mina handkrämer.
Jag tar skulpturlektioner.
Jaha… Och du jobbar med cement?
Lera.
Vad lustigt. Jag trodde inte att lera ger sår på händerna.
Jo, tydligen.
Material har försvunnit från lagret.
-På tal om cement… -Jaha, vad jävligt.
Tony och jag såg övervakningsfilmen…
Tjuven ser precis ut som du.
Anklagar du mig?
Var det du?
Nej.
Du har blivit så konstig. Du gör saker du aldrig gjort förut.
Syrran, lyssna. Vi avslutar det här samtalet nu.
Annars spårar det ur, jag känner dig.
Anbudet.
Skriv under, tack.
-Visst, när jag har en minut. -Nej, nu.
-Jag vill läsa igenom det. -Du har läst det 20 gånger!
Vad är det?
De asen kom hit igår kväll och förstörde allt!
Så de är överens med fullmäktige.
Självklart! Jag sa ju att jag såg dem prata på bensinstationen.
-Du har sagt det tre gånger, Lore. -Hon hade rätt.
Titta vad ni har åstadkommit.
-Vi kan inte ge upp. Vi måste klara det. -Vi fixar det, för fan.
Helt plötsligt är han herr Positiv.
-Vi måste hålla vakt för det händer igen. -Vi är många. Vi kan ta skift.
Ja, precis.
-Jag är ledig ikväll. -Jag med.
-Då delar vi in oss i grupper. -Vem är jag med?
Vi har inga grupper än. Är du döv?
-Jag la till dig i gruppchatten. Här. -Bra.
-Stäng av ljudet, annars… -Hallå.
-Igen? -…gör det dig galen.
Nej, oroa dig inte. Ja, jag är på väg.
Vad har hänt?
Inget. Sofía hade lite feber i morse,
men nu har hon 39, så hon måste till akuten.
Jag ber om ursäkt.
Åk, bara! Jag har lite av Tiagos medicin kvar.
-Det behövs nog inte. -Säg till annars.
-Hej då. -Hej då.
-Jag måste gå hem. Sofía har feber. -Oj då…
-Här, så ni håller er varma. -Tack.
-Jag, Cacho och Pollo avlöser er kl. 02. -Toppen.
Hur gammal är Sofía, hans dotter?
-Fem. -Fem.
Stackars liten.
Har du barn?
Nej.
Inte?
För att du inte vill eller inte har lyckats?
-Jag har aldrig varit gift eller sambo. -Jaha.
Var bor du nånstans?
I Temperley.
-Kommer du ända hit för att hjälpa oss? -Är det dåligt?
Det är konstigt.
-Är det konstigt att vilja hjälpa? -Ja, tyvärr är det det.
Jag var vilsen väldigt länge…
…och livet förde mig hit.
Det känns bra.
Jag trivs här.
Har du suttit inne?
Varför säger du så? Nej.
Nej.
När vi träffades sa du att du har varit borta länge härifrån, från din familj.
-Folk som hamnar i fängelse är det. -Ja, men folk som reser också, eller hur?
Jag var i Chile väldigt länge. Jag har familj där.
Jaha.
Får jag ställa en fråga nu?
Visst.
Har du aldrig riktigt litat på folk,
typ i hela ditt liv, eller bara sen Pedro dog?
Förlåt om jag sårar dig.
Nej, det går bra.
Jag älskade Pedro.
Väldigt mycket.
Pedro var…
…en fin man.
Världen behöver många som honom.
Jag förstår inte Guds vilja ibland.
Då så.
Tack.
Sov gott.
Du med.
-Sluta! -Ut ur bilen!
Oroa dig inte, det är lugnt.
Vi drar!
Vad hände?
Det var typen som är med Horacio jämt och nån annan.
Nej, inte igen. Bara vatten. Kylskåpet är trasigt. Jag är ledsen.
-Oroa dig inte, glöm det. Det går bra. -Nej, stanna.
Stanna kvar.
Är du okej? Behöver du nåt mer?
-Fler kuddar? -Tack.
Varsågod.
Då så.
Allt är bra.
-Allt är bra. -Ja.
-Sov gott. -Du också.
Manuel?
Vad…? Mår du bra? Vad har hänt?
-Jag mår bra. -Vad gör du…?
-Varför kör du den där saken? -Vad gör du här så här dags?
Det är torsdag. Jobbfrukost, som vanligt.
Du! Hördu, du är värre ute än jag trodde.
Mina damer! Vilken trevlig överraskning. Är ni här för att säga att ni skriver på?
Du är en skrupelfri brottsling, Horacio.
Jag struntar i varför du vill flytta härifrån.
Du kan dra, men det du och dina hejdukar har gjort
räcker för att skicka er i fängelse.
-Tänk på det. -Värst vad arg du är.
Men berätta gärna vad i helvete du snackar om.
Spela inte dum, Horacio. Vi är inte rädda för dig.
Varför skulle ni vara det? Jag förstår inte.
Du klådde upp Juan och förstörde vårdcentralen.
Men gör det igen om ni vill.
För vi fixar det varje gång. Vi ger oss inte utan strid.
Har jag fattat det här rätt?
Kom du hit för att hota mig, din lössläppta änka?
Nej.
Nej…
-Du är ett jävla as. -Vi går.
Det är vad du är. Du är ett jävla as!
Din lössläppta lilla änka. Ut med det, bara.
-Försvinn härifrån. -Kom nu, Valeria.
-Din man har knappt kallnat än! -Nej, fortsätt gå! Hitåt, kom nu.
Jag kan inte säga sanningen för jag måste åka tillbaka.
Varför måste du det? Kom inte med nåt prat om känslor.
Säg nåt specifikt som jag förstår. Känner du dig skyldig för att han är död?
-Han heter Pedro. -Hette!
-Han hette Pedro, men han är borta. -Sluta!
Det är svårt att sätta ord på vad jag känner och går igenom nu.
Okej, oroa dig inte. Det blir bra.
Jag vill vara ensam och duscha. Okej?
Jag väntar på dig så går vi till kontoret.
-Eller ska du åka till din "kamp"? -Ja, jag åker dit.
Perfekt.
Vill du förstöra det vi har? Gör det då, för i helvete!
Juan!
-Juan! -Hej!
Hej!
Jag såg att kylen var trasig igår kväll.
-Det här är mitt tack för hjälpen igår. -Du är bäst!
-Hämta nån som hjälper oss. -Ja!
-Nej, gå in. -Mamma!
Gå in, Tiago!
Hur har du råd med en ny kyl?
Jag förstår inte var du får pengarna ifrån. Förlåt.
Tror du jag är en tjuv?
Nej, jag menar det.
Jag har besparingar och jag ville ge dig en present.
Det var fel.
Nej! Vänta!
Jag är inte van vid att bara få saker jag behöver.
Jag är inte van vid det.
Så förlåt.
-Får jag lasta av det? -Ja.
-Tiago! -Tiago!
-Hämta en granne. -Visst.
Det finns inga tjejer här, det är bara vi tre. Ja.
-Jaså? -Han är galen i den taiwanesiska bruden.
Jag kommer så fort jag är klar.
-Är du kär? -Va?
-Är du kär i änkan? -Kan du släppa det där nu?
Du är kär.
Jag förstår att du behövde veta var hjärtat kom ifrån och vem…
…det där som slår i bröstet på dig tillhörde. Det kan jag förstå.
Jag hjälpte dig ju med det.
Men att bli kär i änkan är för mycket, Juan Manuel! För mycket!
Ja, jag vet inte om jag gör rätt.
Men man måste kanske ha gått igenom samma sak som jag för att kunna förstå.
Det känns som…
…att jag har vaknat.
Vad ska du göra?
Hur lyder planen?
Lämna allt bakom dig och leva ett enkelt, blygsamt liv…
I en värld med riktiga människor som har riktiga problem?
Du måste inte alltid vara sarkastisk, din skithög.
Jag vet inte.
Men vad jag vet är att…
Det här livet lockar mig inte längre.
Jag klarar det inte.
Kom igen! Kom nu!
-Nej, jag har två vänsterfötter. -Kom nu.
Du är en naturbegåvning.
Här, Ramón. Filma oss.
Klar? I kväll firar vi.
Vårdcentralen och dagcentret för äldre öppnar imorgon, den 25 juni.
Allt är tack vare de boende i El Progreso som inte vill flytta härifrån.
Och vi tänker inte flytta.
-Det stämmer. -Vi flyttar inte.
El Progreso är starkt!
Hallå där! Jävla as!
Svär inte! Ser du inte att de filmar?
Nej, titta!
Vadå? Skulle vi inte försvara våra hem?
Så…
Säg nånting, då.
-Hon har ändrat sig. Vi har ändrat oss. -Ja.
Toppen!
Nu dansar vi!
Marty, du har inte dansat med mig på hela kvällen.
-Undviker du mig? -Som om!
-Kom hit! -Du undviker mig!
Hej då, Juan! Kommer du imorgon?
-Ja, grymt! -Vi ses, Vale.
-Vad är det? Startar den inte? -Nej.
-Jag vet inte varför. -Är den sur?
Jag vet inte.
-Öppna huven. -Det är kallt!
-Batteriet är borta. -Va?
De jävlarna tog det!
Stopp! Släpp det, Cacho.
Jag skaffar ett nytt imorgon.
Jag vill inte ha nåt bråk.
Titta på dem.
En riktig goding…
…och ett påskägg.
Gör det.
Ge det en chans.
Allt är bra.
Nu går vi, Cacho.
Vi går hem.
-Hej då. -Hej då.
Det är för sent för att gå till bussen. Vill du sova över?
-Och det är iskallt. -Ja.
Men jag har saker att göra imorgon.
Jag mår bra med dig.
Men jag måste ta det långsamt.
Jag kan ta det långsamt.
Raring!
-Jag gjorde i ordning allt hemma hos dig. -Tack, Nora.
Inga problem.
-Vi ses imorgon. -God natt.
Vi ses imorgon.
-Vi förlorade! -Jag har inte läst det än.
-Skriver vi inte på blir vi vräkta. -Det kan inte stämma!
Jo, och byggföretaget har redan tilldelats, Concretar.
Pollo hade rätt hela tiden.
Vilka jävla as!
-Kom förbi affären senare. -Visst.
RINGER UPP JUAN…
CONCRETAR EN NY VISION FÖR URBAN UTVECKLING
Gratulationer.
Vi kan börja arbetet måndagen den 14.
-Jag vill inte delta i det här. -Ursäkta?
-Jag avgår som företagets VD. -Va?
För Guds skull!
Jag har bestämt mig.
En kvinna från El Progreso vill träffa dig.
Hon är upprörd.
Du måste gå härifrån.
Nej, säg åt honom att komma hit. Ring honom och säg det.
-Vet han att det är jag? -Ja.
Jag tar det.
Basar du över allt det här?
Utnyttjade du oss?
Nej, inte alls. Det är bara ett sammanträffande.
Tror du att jag är korkad? En stackars liten idiot som…
…tror på allt hon hör?
Va? Juan? Manuel? Vad heter du på riktigt?
Juan Manuel.
-Jaha. -Jag kunde inte säga vem jag är.
-Varför inte? -Förlåt…
Kom du för att få oss att skriva på och sen…?
För att borgmästaren inte kunde prata med Horacio. Så han skickade dig?
Har du sett mig försöka övertala nån?
Jag var alltid på er sida.
-Jag kämpade för er. -Är det sant?
-Varför kom du dit då? Jag fattar inte. -Jag ville träffa dig.
Och Tiago.
Jag förstår inte.
Jag behövde veta vems hjärta det är.
Har du ätit nåt?
"Vi protesterar mot att tvingas lämna våra hem."
"Och vi tänker göra motstånd, även om ni vräker oss."
Perfekt.
Allt det här. Tanken är att ha två ingångar, och en ramp här.
KOMMUNAL VÅRDCENTRAL
De jävla asen är här!
Hej.
Tog ni med stenar?
Sangría? Va?
Det är borgmästarens bil.
Okej. Borgmästaren är här.
Vi skapar en mänsklig barriär här. Ta varandras händer och håll er lugna.
Pressen kommer vilja prata med oss, men säg inget.
Ge mig mappen.
-Vad vill du? -Förolämpa honom!
-Du sa åt mig att sluta med det! -Du får göra det nu!
-Jävla as! -Bra.
Bilarna och arbetarna är inte här för att få bort er.
De är här för att bygga ut och förbättra ert område.
Företaget Concretar tar över bygget.
Här är fullmäktiges beslut.
Vad säger han? Jag hör inte.
-Men vad är det här? -Två dekret.
Ett som ger er äganderätt till er egendom.
Det andra är ett tillstånd för ombyggnad av området.
Ombyggnad?
Ni ska få en klubb, en park,
en vårdcentral, avlopp,
solpaneler, wifi,
nödvändiga uppgraderingar av hus och en festsal för evenemang.
Bra jobbat, Moretti!
Jävla as!
Nej, inte nu!
-Jag menade på ett bra sätt. -Då så.
Vad gör du här? Du är inte välkommen.
Guerrico, det här är en överraskning.
Det blev lite ändrade planer.
Juan Manuel Guerrico har gjort ritningarna för byggarbetet
och ansvarar för ombyggnationen.
Jag är ingenjör och jag äger ett byggföretag.
Jag berättade inte det heller.
Jag ber om ursäkt.
-Ursäkta mig, pressen väntar. -Borgmästaren!
Jag prioriterar att mina boende får vad de har rätt till.
Förbättringarna av El Progreso borde ha gjorts för länge sen.
Undertexter: Janica Lundholm