Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫הת'ר?‬
‫- שמונה חודשים קודם לכן -‬
‫איימי! - כן?‬
‫איימי, חייבים ללכת, אחותי. - טוב.‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫הת'ר, זה בסדר.‬
‫לא, אסור לנו לפספס את הרכבת, בנות.‬
‫למה אנחנו רצות?‬
‫צריך ללכת! - כי אנחנו מאחרות.‬
‫אנחנו עד כדי כך מאחרות? - כן.‬
‫הדרכון שלך אצלי? - אני נשבעת, איימי.‬
‫אנחנו נספיק. בנות, זה בסדר.‬
‫איימי, את מסתדרת? - כן.‬
‫בסדר. - טוב.‬
‫תמהרו! - אני באה!‬
‫אעשה לנו צ'ק-אין. בטוח הדרכונים שלכן עליכן?‬
‫לעזאזל.‬
‫תחזיקי את הדלת. - טוב.‬
‫אלוהי... בסדר.‬
‫אלוהים. - טוב. בואו.‬
‫אני באה.‬
‫תראו, יש לו גיטרה. - אני עייפה כל כך.‬
‫"חיפשתי רגש‬
‫"ואז נפלת לזרועותיי"‬
‫מעניין אם יש קרון מסעדה.‬
‫"אני אמצא אותך..."‬
‫- אמסטרדם -‬
‫- לבקר בתעלות ובטחנות רוח -‬
‫איימי, קדימה. בואי נלך.‬
‫זוזי קצת, הת'ר.‬
‫- לובר, שאנז אליזה, מגדל אייפל -‬
‫- ברצלונה תחנה אחרונה! -‬
‫"את יודעת שאמצא אותך"‬
‫את מתכוונת לשתות את זה?‬
‫תתכבדי.‬
‫כולו שלך.‬
‫- סוף טיול קורס יין של קוני -‬
‫אני לא מערבבת ביניהם.‬
‫אני כן.‬
‫- איימי והת'ר טסות הביתה! -‬
‫טוב. אנחנו מגיעות ב-05:00.‬
‫את צוחקת.‬
‫כמה לילות לבנים היו לך בקולג'?‬
‫הייתי צעירה. הייתי תינוקת.‬
‫בנות. - לפני חודש. הימים הטובים ההם.‬
‫הבחור ההוא בוחן אותי.‬
‫מי?‬
‫הבחור ההוא ששם.‬
‫אפשר לראות? - הבחור שמנסה להיות מרומז?‬
‫תורידי את הידיים. אל תסתובבי. הוא יראה אותך.‬
‫כמעט סיימתי...‬
‫עם לוח הזמנים שלנו.‬
‫לא לוח הזמנים. - אמרת שלא תעשי את זה.‬
‫אמרתי לך שאנחנו זורמות עם הכול.‬
‫אין צורך בתוכנית. - אין צורך לדעת.‬
‫זה הוא?‬
‫אין צורך בתוכנית.‬
‫אנחנו צריכות מושג... - אנחנו מסודרות.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫תשמרי על עצמך.‬
‫לחיים.‬
‫ביי.‬
‫האם היא...‬
‫אני באתי בשביל האוכל. את באת בשביל הנוף.‬
‫והיא באה בשביל להתגבר על האקס הבוגדני והמנוול שלה.‬
‫בדיוק. - יופי לה.‬
‫יופי לה. - לחיי איימי.‬
‫לחיי איימי.‬
‫לפני שתלכי לישון, כמה זמן תרצי לבלות בשוק?‬
‫שעה, נכון? שעה וחצי?‬
‫מותק.‬
‫טוב, אני הולכת לישון. אני ממש עייפה.‬
‫היי. סליחה. תוכלי להחזיק את זה לרגע?‬
‫בטח. - תודה.‬
‫תודה.‬
‫- היי, אשת העולם הגדול. מתרגשת לחזור לארה"ב? -‬
‫- היי, אבא! לא מאמינה שהטיול כמעט נגמר. -‬
‫- מתרגשת גם לקראת העבודה החדשה. -‬
‫- ארנסט המינגוויי וזרח השמש -‬
‫אני לא מצליח לישון. זה היה רעיון גרוע.‬
‫מיטת המקגייוור שלך לא נוחה?‬
‫היא קצת קשה מדי לטעמי.‬
‫מה לגבייך?‬
‫אני לא יכולה לכבות את המוח שלי.‬
‫זה הגיוני.‬
‫"וזרח השמש"? זה קצת נדוש מדי,‬
‫לקרוא את זה בספרד, לא?‬
‫יש בעיה עם זה?‬
‫לא. חשבתי שנשים כבר לא אמורות לאהוב את המינגוויי.‬
‫מותר לנו לאהוב את מי שאנחנו רוצות.‬
‫בעיניי הוא היה מרתק, גם אם בעייתי,‬
‫ובטח בגלל זה הוא נישא שלוש פעמים.‬
‫- ארוחה ב"אלס 4גאטס" מחר, 13:30 -‬
‫נחמד שככה לוח השנה מפריע לקריאה שלך.‬
‫אני די בטוחה שאתה הפרעת לי לפניו.‬
‫גם לך יש בעיה עם ריבוי משימות?‬
‫אני מכיר אותך ממקום כלשהו?‬
‫זה כיף.‬
‫להציק לזרה?‬
‫אני ג'ק. ואת?‬
‫הת'ר.‬
‫נעים להכיר, הת'ר.‬
‫עכשיו אנחנו לא זרים.‬
‫כבר לא זרים.‬
‫אז הת'ר, מה מביא אותך לרכבת הלילה לברצלונה?‬
‫למרבה ההפתעה, אני נוסעת לברצלונה.‬
‫תגיעי לכל האתרים המובילים ב"לונלי פלאנט"?‬
‫לא.‬
‫את משקרת.‬
‫כן.‬
‫איך ידעת? - רואים עלייך.‬
‫אז מה אתה עושה ברכבת לברצלונה?‬
‫חשבתי להשלים פערים בקריאה.‬
‫מה אתה קורא?‬
‫את תאהבי את זה.‬
‫אתה צוחק.‬
‫לא יכולתי לחכות להראות לך את זה כשראיתי שזה מה שאת קוראת.‬
‫טוב...‬
‫נתראה מאוחר יותר. - טוב.‬
‫ביי. - לילה טוב.‬
‫זה מפריע לך?‬
‫כן.‬
‫אעשה את זה.‬
‫יש לך הכול? הדרכון עלייך?‬
‫כן, נראה לי.‬
‫רגע, איפה איימי?‬
‫כמובן. אלוהים.‬
‫איימי, מהר! הת'ר שופטת אותך!‬
‫אבל תתנשקו! - אני רק לא רוצה לאחר.‬
‫היי.‬
‫ג'ק.‬
‫קוני. - הצקתי לחברה שלך אתמול בערב.‬
‫כן. ראיתי אותך עם כל הקטע של "לישון על מדף התיקים".‬
‫זה היה די גאוני.‬
‫אני בחור חכם.‬
‫הם יגיעו אלינו. בואי נלך.‬
‫דרך אגב, מה הגובה שלך?‬
‫1.67 מטרים. למה?‬
‫זה הגובה המושלם.‬
‫אמני טרפז הם בגובה 1.67 מ' או נמוך יותר.‬
‫גם כדורי-תותח אנושיים. אנשים שנורים מתותחים.‬
‫אתה רציני? - זה נכון.‬
‫זו השאלה הראשונה ששואלים בריאיון לקרנבל.‬
‫עבדת בקרנבל? - כן.‬
‫ביי. - אין מצב.‬
‫האמת היא שברחתי מהבית כדי להצטרף לקרקס.‬
‫עכשיו אתה בטוח משקר.‬
‫ויקטור חתיך מאוד, אנגלי מאוד. - טוב.‬
‫הוא הזמין את כולנו למועדון הערב,‬
‫למקום מדהים שנקרא "אינסנדיו" שנמצא במחסן.‬
‫טוב. אבל אל תשכחו שיש לנו הזמנה לארוחת ערב‬
‫במסעדה ששמה "אלס 4גאטס" שהייתה קשה מאוד להשגה.‬
‫טוב, אימא. נוכל ללכת אחרי ארוחת הערב?‬
‫כן, כמובן. זה בסדר.‬
‫רק צריך לוודא שנגיע למסעדה. - כן.‬
‫בסדר. - היי.‬
‫איימי. - היי. ג'ק.‬
‫שעון יפה.‬
‫את חושבת?‬
‫כן.‬
‫בואי.‬
‫היה נעים להכיר.‬
‫נתראה בקרקס.‬
‫בטח.‬
‫אני חושבת שמכאן. - בואו.‬
‫בונים את הסגרדה פמיליה כבר מאה שנה.‬
‫מה יקרה...‬
‫גאודי ידע שלא ישלימו אותה במהלך חייו.‬
‫הוא קבור בתוכה. - זה מגניב.‬
‫הוא נפגע ונהרג על ידי חשמלית. הוא קבור בתוכה.‬
‫הצריח המרכזי יהיה בגובה של כ-168 מטרים,‬
‫נמוך במטר מהר מונז'ואיק...‬
‫שיפרתי להם את כרטיס חג המולד. - ...שהוא...‬
‫אתן מאמינות... - לפני כן, תספרי לי על הבחור‬
‫שהלך אחרינו ביציאה מתחנת הרכבת,‬
‫כי הייתה תחושה שהיה איזשהו חיבור ביניכם.‬
‫לא היה חיבור. קוני. - קוני.‬
‫קוני, תגידי לה. - היה חיבור.‬
‫אלוהים. תראו את הבועות!‬
‫יש בועות.‬
‫בואו נצטלם. בואו נצטל...‬
‫טוב. בסדר, אני מצלמת.‬
‫תראי את זה. איימי, את רואה את זה?‬
‫שלום. אוכל לנסות?‬
‫קדימה. טוב, קודם את.‬
‫טוב.‬
‫אלוהים... איחרת. - תיכנסי לתמונה!‬
‫אנחנו חייבות לקנות את זה בדרך חזרה.‬
‫טוב. תודה רבה.‬
‫לחיים! - לחיים!‬
‫אלוהים!‬
‫איימי, כיף פה.‬
‫אמרתי לך!‬
‫ויקטור בא לפה. הוא פוגש אותי פה.‬
‫הוא בא. הוא בא לפה.‬
‫היי. - שלום.‬
‫היי.‬
‫זה רייף. - ראלף?‬
‫רייף. - ראלף?‬
‫רייף. - ריי.‬
‫בטח, אפשר לקרוא לי ככה.‬
‫קוני. - אני איימי.‬
‫היי. - הת'ר.‬
‫הת'ר. היי.‬
‫היי.‬
‫מי רוצה בירה? כן? - כן.‬
‫כן. - כן.‬
‫אני דואג לכם. אין בעיה. אלך להביא בירה. - אעזור לך.‬
‫כן. - מייד אחזור.‬
‫כן?‬
‫ויקטור הרגע הגיע. אלך לפגוש אותו.‬
‫טוב. חכי. תגידי לו לבוא לפה.‬
‫אלך להביא אותו.‬
‫את חוזרת?‬
‫לא. אבל את שווה בטירוף ואני אוהבת אותך. תיהני.‬
‫טוב... - ביי!‬
‫רוצה להתרחק מהרמקולים? - מה?‬
‫רוצה להתרחק מהרמקולים? רועש פה מדי.‬
‫רועש.‬
‫הן יחזרו לפה.‬
‫יש לך טלפון?‬
‫נמצא אותן. בואי.‬
‫אז אתה מניו זילנד? - כן.‬
‫אז מכל המועדונים והמחסנים בברצלונה,‬
‫בחרת לבוא לפה? - באתי לפה לראות אותך.‬
‫באמת? - כן.‬
‫שמעתי את איימי מדברת על המקום שאליו תצאו הערב.‬
‫הנחתי שתהיי פה.‬
‫זה מגניב.‬
‫אז אתה פשוט מטייל?‬
‫זו הדרך הכי טובה לעשות את זה. פשוט לראות מה קורה.‬
‫לזרום?‬
‫כן. אני אוהב את זה.‬
‫באמת? - כן.‬
‫זה די מלחיץ אותי. - באמת?‬
‫למה?‬
‫לא יודעת. אני אוהבת לדעת מה עומד לקרות.‬
‫כן. - יש...‬
‫יש לך עבודה? אתה עובד? איך אתה...‬
‫אני מנסה לא לעבוד.‬
‫אני עושה עבודות מזדמנות פה ושם.‬
‫כמו מה?‬
‫קרצפתי חרא מסירות במרסיי.‬
‫עבדתי בסופרמרקט. ניקיתי מכוניות. פעם...‬
‫עבדתי עבור מדיום.‬
‫הרבה דברים. - עבדת עבור מדיום?‬
‫כן.‬
‫כאילו... - הרבה אנשים מגניבים.‬
‫מה איתך? במה את... את עובדת?‬
‫אני מטקסס.‬
‫טוב. - נולדתי וגדלתי שם.‬
‫למדתי בקולג' בבוסטון,‬
‫שם הכרתי את איימי ואת קוני.‬
‫ואני עוברת לניו יורק באוגוסט כדי להתחיל עבודה חדשה.‬
‫אז במה תעבדי בניו יורק?‬
‫בנקאות.‬
‫מגניב. - טוב...‬
‫אני משערת שאם אתה מוצא נחמה בבלגן...‬
‫ובקרצוף חרא מסיפונים, זה אדיר.‬
‫כן.‬
‫פעם שמעתי מישהו אומר‬
‫שבני זוג מתאימים יותר‬
‫דווקא כשהם שונים זה מזה.‬
‫הפכים, בניגוד לבני זוג שחולקים אותם תחומי עניין.‬
‫אני לא מנסה לומר שאנחנו...‬
‫בעיקרון, אני חושב שעלינו להתחתן.‬
‫זו שיחה די מטורפת לנהל מחוץ למועדון.‬
‫כן.‬
‫סוף סוף מצאנו אתכם.‬
‫היי.‬
‫יו. - מה קורה?‬
‫אפשר לדבר פה בעוצמה נורמלית. - כן.‬
‫זה נחמד. - זה נהדר.‬
‫מישהו ראה את איימי?‬
‫אני לא מסוגלת להאמין שאיימי במסיבת בית עם ויקטור.‬
‫את כן מסוגלת. זה מעשה כל כך אופייני לה.‬
‫את צודקת. זה הוגן.‬
‫נו, היה חיבור?‬
‫עם ריי?‬
‫כן. רגע, אני די בטוחה שקוראים לו רייף.‬
‫רייף? זה שם נוראי. נראה לי שלא.‬
‫אני די בטוחה שג'ק אמר... אני חושבת שיש פ' בסוף.‬
‫ריי. - כן.‬
‫כלום. רואה? אני תמיד צודקת.‬
‫בכל אופן, אני חושבת שאחזור איתו למלון שלו.‬
‫באמת? - כן.‬
‫אבל את תהיי בסדר?‬
‫כן. - הוא ילווה אותך חזרה?‬
‫אהיה בסדר.‬
‫ההוסטל... - כן. את תהיי בסדר.‬
‫ההוסטל קרוב מאוד. אהיה בסדר. - כן, בטח. טוב.‬
‫אוהבת אותך. - אוהבת אותך.‬
‫תשלחי לי הודעה, טוב?‬
‫הערב היה נהדר. - לילה טוב.‬
‫להתראות. - נתראה.‬
‫נשמע שהחיים בנדודים מחוץ למולדת טובים לך.‬
‫הזכרת לי למה רציתי לפגוש אותך הערב. המינגוויי.‬
‫מה לגביו?‬
‫טעית לגביו. אמרת שהיו לו שלוש נשים.‬
‫האמת היא שהיו לו ארבע. גיגלתי את זה.‬
‫רגע. אז רצית לפגוש אותי הערב כדי לומר לי שטעיתי?‬
‫פחות כדי לומר לך שטעית,‬
‫ויותר בגלל מרי ולש.‬
‫שאני משערת שהייתה אשתו הרביעית?‬
‫כן. המינגוויי שתה,‬
‫בגד וקיטר בשלושת הנישואים הראשונים שלו,‬
‫ובסוף היה עם מרי ולש ב-15 השנים האחרונות בחייו.‬
‫היא הייתה בחלק הכי גרוע. הוא זכה בפוליצר לפני מותו,‬
‫אבל הוא היה בתאונות מטוס ודרכים, עם בריאות שהידרדרה במשך שנים.‬
‫הוא סבל מדיכאון. ויום אחד הוא פשוט ירה בעצמו‬
‫במבואה שלהם.‬
‫זה משוגע. היא הייתה שם כשהוא מת.‬
‫מגיע לה לא להישכח.‬
‫לעולם לא אשכח שוב את מרי ולש המינגוויי.‬
‫היי.‬
‫את רואה את זה?‬
‫את מה? המגדל?‬
‫כן. - מה איתו?‬
‫בואי. - טוב.‬
‫סבא רבא שלי היה פה בשנות ה-40.‬
‫שם? - כן. והוא נסע ברכבל.‬
‫הוא נסע בזה?‬
‫בואי נלך.‬
‫זה סגור, לא? - כן.‬
‫אפילו טוב יותר. לא צריך לשלם.‬
‫לעזאזל.‬
‫אלוהים, ג'ק, אני לא מאמינה שאנחנו עושים את זה.‬
‫קדימה. - מה אני עושה? אני לא פורצת למקומות.‬
‫יפה.‬
‫אתה בטוח שלא יעצרו אותנו?‬
‫יעצרו? - כן.‬
‫לא, לא יעצרו אותנו.‬
‫אנחנו נסתבך בצרות?‬
‫אני לא יודע.‬
‫בטח יש מנעול. כלומר, אתה...‬
‫זה כיף. רגע.‬
‫אפשר לראות מפה את הסגרדה פמיליה.‬
‫איפה? - שם. רואה אותה מוארת?‬
‫ידעת שהתחילו לבנות אותה ב-1882?‬
‫יש ציור של הכנסייה הזו ביומן של סבא רבא שלי.‬
‫הוא היה חייל במלחה"ע השנייה.‬
‫הוא נשאר באירופה אחרי המלחמה.‬
‫הוא ניהל יומן וכתב בו על כל המקומות שהוא טייל בהם.‬
‫היומן איתי.‬
‫אני מנסה להגיע לכל מקום שהוא כתב עליו.‬
‫זו דרך נחמדה לכבד את זיכרונו.‬
‫כן.‬
‫איך קראו לו?‬
‫ראסל. - ראסל?‬
‫כן.‬
‫הערב הזה מהנה.‬
‫זה לא היה בתוכניות שלי.‬
‫איימי וקוני לא יאמינו לי.‬
‫נראה לי שלא.‬
‫ג'ק.‬
‫לעזאזל.‬
‫אוי, לא.‬
‫יש שם אנשים?‬
‫מה התוכנית?‬
‫לאלתר.‬
‫לא. - לא, אתה לא מבין.‬
‫היינו נעולים פה כל הלילה.‬
‫במשך כל הלילה. איפה הייתם כל הזמן הזה?‬
‫נתקשר גם למשטרה. - היינו אמורים...‬
‫קדימה. - לעזאזל.‬
‫הת'ר.‬
‫אמרתי לה שש פעמים להיות פה ב-09:15. קוני!‬
‫היא לא ענתה.‬
‫למה שלא תיקחו רכבת מאוחרת יותר?‬
‫נהיה חייבות אם היא לא תגיע.‬
‫הוא לקח את כל הדברים שלי!‬
‫מה? - הדרכון, כל הכסף שלי,‬
‫ז'קט העור היפה שלי מחנות היד שנייה בבושוויק.‬
‫הוא לקח הכול. - ויקטור?‬
‫כן. הוא אמר לי שהאקסטזי‬
‫היה אמור להיות ממש טוב ושזה יהיה הערב הכי טוב בעולם.‬
‫הנעליים הכאיבו לי מאוד.‬
‫אלוהים, את בסדר?‬
‫אני בסדר. פשוט הייתי ממש מסטולה,‬
‫ואז פתאום הייתי בפארק גואל ולא יכולתי לראות דבר.‬
‫אריחי הפסיפס שרו לי, ואז הבטתי סביבי‬
‫והוא נעלם יחד עם כל הדברים שלי.‬
‫אבל את בטוחה שאת בסדר? נוכל להתקשר למשטרה.‬
‫לא, אני בסדר. פשוט...‬
‫לא קרה שום דבר רע-רע.‬
‫זה רע-רע כששודדים אותך! - נכון, אבל לא קרה שום דבר רע-רע-רע.‬
‫אני לא רוצה לעשות מזה עניין. אני מרגישה כזו מטומטמת.‬
‫הת'ר, אני ממש מצטערת. לא התכוונתי לעשות את זה.‬
‫מה שחשוב הוא שאת בסדר.‬
‫נלך לשגרירות ונוציא לך דרכון חירום ואת תהיי בסדר.‬
‫או...‬
‫איימי, איפה אמרת שהייתה מסיבת הבית?‬
‫אני זוכרת בוודאות את הפסל שם,‬
‫מה שאומר שזה היה מאחוריי,‬
‫אז בטח...‬
‫בטח הלכתי דרך שם ו...‬
‫רגע. הנה זה! - שם?‬
‫ויקטור!‬
‫היי! - ויקטור!‬
‫ויקטור! חתיכת רמאי! - יש שם מישהו?‬
‫שלום? - היי!‬
‫היי! - היי!‬
‫היי! - אלוהים.‬
‫ערכתם מסיבה פה אתמול בערב?‬
‫אני מכיר אותך.‬
‫את זו ששרה.‬
‫שרתי? - כן.‬
‫פוצ'יני. אלוהים.‬
‫עמדת פה וכל הכיכר שמעה, זה היה נפלא.‬
‫יפהפה. קול של מלאך.‬
‫אני לא זוכרת שעשיתי את זה, אבל תודה.‬
‫אין בעד מה.‬
‫איימי שרה אופרה?‬
‫לגמרי.‬
‫תוכל לעזור לנו למצוא... יש בחור ששמו ויקטור...‬
‫רק רגע.‬
‫טוב, אני בא.‬
‫לעזאזל.‬
‫ויקטור, תחזיר לי את הדברים שלי?‬
‫את מה, סליחה?‬
‫כל הדברים שלי אצלך. תחזיר לי אותם!‬
‫הדברים שלך לא אצלי.‬
‫לקחת את הדרכון, הז'קט, הארנק, התיק והטלפון שלי!‬
‫הדברים שלך לא אצלי, מותק.‬
‫את מתקשרת למשטרה? - כן.‬
‫מחפשת את המספר שלהם? רוצה עזרה?‬
‫מתקשרת למשטרה, כן? משטרה.‬
‫טוב. אולי,‬
‫אולי הדברים שלך הגיעו אליי במקרה.‬
‫אולי? - אולי. אלך לבדוק.‬
‫תישארו פה. תוכל להזיז את כף הרגל שלך מהדלת שלי?‬
‫תזיז את כף הרגל שלך. - נוכל להיכנס?‬
‫לעזאזל!‬
‫אלוהים! אתה בסדר?‬
‫תתפסו אותו! - אלוהים!‬
‫לעזאזל! לכל הרוחות!‬
‫את בסדר? - אני בסדר.‬
‫את בסדר? לאן הוא הלך?‬
‫תתפסו אותו!‬
‫זוזו!‬
‫מצאת משהו?‬
‫הז'קט מבושוויק! מישהו רואה את הדרכון שלי?‬
‫רגע... תבדקו... מה...‬
‫איפה הדרכון שלי? - יש פה הרבה כסף.‬
‫אלוהים. - אנחנו לא מוותרים.‬
‫אולי הוא פה?‬
‫אתה... - יש!‬
‫יש! - יש!‬
‫היי. רוצות להאריך את הטיול שלכן ולצאת להרפתקה קטנה?‬
‫אבל... זה בטח כסף של... זה כסף גנוב מאוד.‬
‫כן, אבל הוא גנב אותו.‬
‫זה לא עושה את זה טוב יותר. - מינוס כפול מינוס זה פלוס.‬
‫בום.‬
‫קדימה.‬
‫מציאה נהדרת. בואו נעשה את זה!‬
‫את בטוחה?‬
‫לעזאזל עם זה.‬
‫היי. יש לי בערך 4,000 או 5,000 בכיס שלי.‬
‫עד כדי כך הרבה? - כן.‬
‫מה אתם רוצים לעשות? - זה חוקי?‬
‫בואו. קדימה. - אפשר לעשות הכול! הכול!‬
‫קדימה.‬
‫טוב.‬
‫לאן נוסעים? - ידעתי שתשאלי אותי את זה.‬
‫אני רק רוצה לדעת איך אתה יודע לאן אתה נוסע.‬
‫כי, איך?‬
‫מוצא חן בעיניי שזה הורג אותך לא לדעת. - זה לא הורג אותי.‬
‫רק קצת. - אני פשוט...‬
‫לא, זה... אני פשוט סקרנית.‬
‫האם מישהו אי פעם באמת יודע לאן פניו מועדות?‬
‫היי, את בסדר?‬
‫שדדו אותך, ואז גרמת לזה לקרות.‬
‫תודה על התזכורת.‬
‫לא, תודה לך!‬
‫ברצינות, תראי איך שינית את המצב לגמרי.‬
‫תראי איפה אנחנו.‬
‫איימי, זה בסדר, הכול בסדר.‬
‫הפכת את היום הכי גרוע שיש ליום הכי טוב שיש.‬
‫אנחנו במכונית עם גג נפתח. - אני יודעת.‬
‫היחידה שהייתה להם, הכול בזכותך.‬
‫מכונית אדומה.‬
‫כן. אדום דובדבן.‬
‫אדום דובדבן.‬
‫תודה רבה.‬
‫אלוהים, תראו את...‬
‫וואו! - מטורף.‬
‫זה מטורף.‬
‫אלוהים, תראו את המזחים.‬
‫זה יפהפה.‬
‫זו הזדמנות מצוינת לתמונה. - אנחנו מצטלמים.‬
‫טוב. - בסדר.‬
‫זוזו. תצטופפו.‬
‫לפה. - תעלה לפה.‬
‫בלי משקפי שמש. - כן.‬
‫טוב, בלי משקפי שמש. - ג'ק, תיכנס.‬
‫אני מסודר.‬
‫אתה באמת קצת מכוער.‬
‫תצלמי. עכשיו אני בטוח לא מצטלם. - יפה!‬
‫טוב, שיהיה. - קדימה.‬
‫יצא טוב? - זה נראה...‬
‫נוכל ללכת ל...‬
‫תפסיקו!‬
‫חבר'ה!‬
‫היא ממש חמודה! - בבקשה. קדימה.‬
‫היא בסדר, אני מניחה. - כמובן.‬
‫אשתמש בה לפרופיל ה"הינג'" שלי.‬
‫כדאי לך. - רגע, זה הנייד שלי.‬
‫אפשר את הנייד? איימי. - אפשר תמונה ליד הים?‬
‫כן.‬
‫אלוהים, זה יפהפה. תראו את זה!‬
‫זה משוגע. - בואי נלך משם.‬
‫לעולם אל תגיד לי את זה שוב.‬
‫אני מרגישה שאתה עושה את זה בכל יום.‬
‫לא בכל יום. זה קצת מוגז... - לא בכל יום?‬
‫אחת מהסירות פה שלך?‬
‫זה בסדר. תודה.‬
‫אלה החברים שלי.‬
‫היי! אני רייף. מה שלומך?‬
‫מה שלומך?‬
‫אלוהים. חשבתי שתמות.‬
‫אלוהים. זה לא מוצא חן בעיניי.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫כן, אבל הכול בסדר? החיים טובים?‬
‫אתה עדיין מרגיש טוב?‬
‫החיים טובים, אחי. לא הייתי משנה דבר.‬
‫היי, קוני, בואי לפה. - כן?‬
‫תפסיקי. - היא הרגע אמרה לי שהם התנשקו,‬
‫והיא מספרת לנו על זה רק עכשיו. - איימי, תפסיקי.‬
‫מה? - הם התנשקו.‬
‫רגע, מתי?‬
‫זו הייתה נשיקה, וזה היה מתוק, ואז נרדמנו.‬
‫הייתה לה משמעות?‬
‫למה שתהיה לה? אנחנו עוזבות מחר.‬
‫יש משמעות למה שקורה ביניכם?‬
‫מה זאת אומרת? - קוני!‬
‫אני צריכה ללכת לשם.‬
‫אני צריכה לשחות. - את לא צריכה.‬
‫אתה ואני לא צווחים מספיק.‬
‫החלטה לשנה החדשה.‬
‫עשינו עסק.‬
‫סלבדור דאלי גר בבית הזה.‬
‫זה היומן המפורסם? - כן.‬
‫רגע...‬
‫בואי! - לא!‬
‫הזדמנות של פעם בחיים.‬
‫רגע...‬
‫זה אפילו לא היה קרוב. - אנסה שוב.‬
‫עוד פעם?‬
‫אתן זוכרות את התרמילאים שפגשתי בבר טאפאס?‬
‫כן, הבחור מקרואטיה. - כן, הבחור הגבוה, גוראן,‬
‫הוא אמר שזו הייתה חוויה משנת חיים.‬
‫הוא עשה הפסקה מהחברה, והוא התחבר מחדש עם עצמו.‬
‫אני מניחה שזה פשוט גרם לי לחשוב שנראה לי שאני יכולה לעשות את זה.‬
‫לעשות מה?‬
‫את מסלול ה"קמינו".‬
‫את?‬
‫כי זה נשמע לך לא אפשרי שאלך בשביל של צליינים?‬
‫לא, בכלל לא.‬
‫אני מניחה ששקעתי יותר מדי במחשבות‬
‫בגלל כל הסיפור עם ויקטור.‬
‫ופשוט...‬
‫לא יודעת, הכול נגמר בסדר, אבל זה היה יכול להיגמר אחרת, וזה...‬
‫לא יודעת, זה ממש מפחיד.‬
‫לא, זה בסדר. פשוט חשבתי שאולי לחגוג בכל רחבי אירופה‬
‫בעקבות פרידה קשה מאוד זו אולי לא הגישה הנכונה,‬
‫אז...‬
‫אני...‬
‫לא אטוס הביתה מחר.‬
‫איימי, אני דווקא חושבת שזה החלק הבא המושלם של המסע שלך.‬
‫כן? - כן.‬
‫אני...‬
‫אני מסכימה. ואני מתכוונת לזה.‬
‫רק רגע.‬
‫ריי, תוכל לצלם אותנו? - כן, בטח.‬
‫אתן יודעות שקוראים לו רייף, נכון? רייף.‬
‫מה? - אתה צוחק עלינו.‬
‫רייף. - ריי.‬
‫אמרת... - יש פ' בסוף.‬
‫"רייף" בשלוש. אחת, שתיים, שלוש! - אחת...‬
‫רייף!‬
‫זו תמונה נוראית!‬
‫לא! תמחקי.‬
‫באמת? - לא, אל תמחקי את התמונה!‬
‫לא, אנחנו נראות טוב!‬
‫את באמת תכיני את היין? - אני באמת אכין את היין.‬
‫זה נשמע מדהים!‬
‫רוצה שאבוא איתך...‬
‫אתה רוצה לבוא? - כן, אני רוצה לבוא!‬
‫אין טוב יותר מזה. תראו איפה אנחנו.‬
‫אני לא מאמינה שאני משוטטת באירופה עם בחור שהרגע פגשתי.‬
‫זה לא נחשב לשיטוט אם הטיול הוא למטרות לימוד.‬
‫זה פשוט הופך אותך לחנונית.‬
‫בעיניי זה ממש חמוד שהוא מצטרף אלייך.‬
‫גם בעיניי. אני רק מקווה שהוא לא יתגלה כרוצח סדרתי!‬
‫אני מת על זה! - אלוהים!‬
‫שלום.‬
‫אוהבות אותך. - אוהבת אתכן מאוד!‬
‫אוהבת אתכן, בנות. עשינו את זה!‬
‫עשינו את זה!‬
‫איימי, תשמרי על עצמך. תמיד, שתיכן. - כן.‬
‫איימי, את שוכחת משהו? - לא. הכול במונית.‬
‫את בטוחה?‬
‫כי השארת את זה על המיטה. - לא.‬
‫הדרכון שלי. אני בוודאות אצטרך אותו. - איימי.‬
‫תודה! אוהבת אותך מלא! - תוודאי הכול, טוב?‬
‫ביי, אימא! ביי! - תסמסי לנו. אלוהים.‬
‫תכיני קצת יין גם בשבילי. - אכין. אכין בשבילך הרבה יין.‬
‫ביי. - ביי.‬
‫ביי! - להתראות!‬
‫יש לך קצת זמן עכשיו, נכון?‬
‫כן.‬
‫הרפתקה אחת אחרונה?‬
‫בטח. - בואי.‬
‫גאודי שאב הרבה השראה מהטבע ומהדפוסים בו.‬
‫מישהי קראה את המדריך.‬
‫האמת היא שבמקרה הזה, אימא שלי הייתה אדריכלית.‬
‫באמת?‬
‫היא כבר לא אדריכלית? - אני לא יודעת.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אני לא יודעת. אני לא יודעת אם זה עדיין המקצוע שלה.‬
‫היא עזבה בפתאומיות כשהייתי בת... עשר.‬
‫היא קיבלה עבודה חדשה בעיר אחרת, ואז...‬
‫היו ביקורים תקופתיים, קצת שיחות ומכתבים,‬
‫ואחרי זמן מה, זה פשוט פסק.‬
‫שזה בסדר, כי לדעתי זה היה קל יותר‬
‫לא להתאכזב ממנה אם אני לא זקוקה לה.‬
‫כן.‬
‫אלוהים. - מה?‬
‫זה דוחה בעיניי. אני לא יכול להסתכל בלי להיות מובך.‬
‫היא מנסה לצלם תמונה יפה.‬
‫אכפת לה רק מתשומת הלב שהיא תקבל במדיה החברתית.‬
‫אתה לא יודע את זה. אולי היא רוצה לחלוק את החוויה עם החברים‬
‫או עם המשפחה שלה.‬
‫לדעתי היא רוצה תשומת לב.‬
‫גאודי לא בנה את המקום הזה כדי שאנשים ישוויצו בו‬
‫בפני חברים ובאינסטגרם שלהם.‬
‫גאודי אמר לך את זה בעצמו?‬
‫לדעתי צריך להיות נוכח. זו הצורה האולטימטיבית של כבוד‬
‫ושל חיבור, פשוט להיות נוכח.‬
‫אני פשוט לא מבינה, למה זה מפריע לך כל כך? תהיה נוכח.‬
‫תניח לה לעשות את הקטע שלה.‬
‫זו אמורה להיות חוויה רוחנית‬
‫שאפשר ליהנות ממנה בשלווה, אבל אנשים כה ריקניים ושטחיים‬
‫שכל מה שאכפת להם הוא לצלם אותה עבור אחרים‬
‫כדי לקבל לייקים ועוקבים.‬
‫כשאתה אומר "ריקניים ושטחיים",‬
‫כשקוני, איימי ואני הצטלמנו,‬
‫חשבת שאנחנו ריקניות ושטחיות?‬
‫אבקש ממך לשקול את דבריך,‬
‫כי אני חושבת שאתה לא מבין כמה צבוע אתה נשמע.‬
‫למה אני צבוע?‬
‫אתה באירופה, הולך אחרי יומן שסבא רבא שלך כתב.‬
‫זה שונה. - לא. בהתבסס על חוויות‬
‫שהוא רשם ותיעד.‬
‫הם לא עושים אותו דבר?‬
‫רק משום שזה היה בשנות ה-40, זה לא לרמתך?‬
‫הת'ר.‬
‫הת'ר. תעצרי. - מה?‬
‫מה? - את מוכנה לעצור לרגע, בבקשה?‬
‫זה יומי האחרון, בוא לא נעשה את זה. - אני אידיוט.‬
‫אני אידיוט, טוב?‬
‫זה היה מטופש. סליחה.‬
‫אני לא רגיל שמעמידים אותי במקום כמו שאת עושה.‬
‫ג'ק, אני צריכה ללכת לרכבת. אני צריכה להגיע...‬
‫תני לי לפצות אותך. אסיע אותך לבילבאו.‬
‫אני לא רוצה שניפרד בטעם מר.‬
‫אני יכולה לנהוג?‬
‫בזבזתי הרבה זמן בדאגה ממה אנשים אחרים חושבים עליי.‬
‫רציתי שכולם יחשבו שיש לי חיים מושלמים.‬
‫עשיתי תואר דו-חוגי בכלכלה ובסטטיסטיקה.‬
‫מה?‬
‫מצאתי עבודה דומה לזו שאת עומדת להתחיל.‬
‫באמת? אתה?‬
‫כן.‬
‫ואז...‬
‫הייתה לי בעיה בריאותית.‬
‫ידעתי שאני חייב לעשות שינוי, וידעתי שאסור לי לחכות.‬
‫אז ויתרתי על כל מה שהרגשתי שהיה מטען עודף.‬
‫אני יודע שאת חושבת שזה קשקוש, הקטע של "לנסות לחיות ברגע".‬
‫אבל זה ממש לא שטויות עבורי, כי בזבזתי כל כך הרבה מהחיים שלי.‬
‫יש לך ארבע שעות עד הטיסה?‬
‫כן. וזה טוב, כי כך יהיה לי זמן לעבור את האבטחה,‬
‫להתמקם, לשתות כוס יין או שלוש.‬
‫מה אם לא תיכנסי?‬
‫למה, יש לך הרפתקה מחוץ למסלול המקובל ליד שדה התעופה עבורנו?‬
‫לא, אני רק שואל מה יקרה אם לא תעלי לטיסה שלך הביתה היום.‬
‫הכרטיסים כבר מוזמנים ומשולמים, אני לא יכולה פשוט לא ללכת.‬
‫אני לא יכולה לא להגיע לטיסה.‬
‫העבודה שלי מתחילה בעוד שבועיים, ויש לי דירה לעבור אליה.‬
‫הת'ר, באופן תאורטי... - מה?‬
‫בארבע השעות הקרובות, המטוס הזה עומד לעזוב‬
‫ואת לא עליו?‬
‫זה יהיה ממש רע.‬
‫תפספסי כניסה לדירה חדשה.‬
‫אבל מה יקרה לחיים שלך? ברצינות.‬
‫שאר הכסף של ויקטור אצלי.‬
‫הוא יכול לממן לנו עוד זמן באירופה.‬
‫אתה מתכנן תוכניות? זה מוזר.‬
‫זה מוזר מאוד מאוד. - זה באמת מוזר.‬
‫בסדר.‬
‫רגע.‬
‫הבנות שולחות הודעות.‬
‫- איימי אלוהים!!! -‬
‫- קוני - ריי לא יודע אם הוא יותר גאה בך או בג'ק! -‬
‫הן מאשרות את ההחלטה שלך?‬
‫תראה מה איימי שלחה.‬
‫- טוב, זוג מאוהב! חיבוקים ונשיקות -‬
‫כן, הן לגמרי מאשרות.‬
‫תראה איפה אני.‬
‫אתה רואה? יפה פה, נכון?‬
‫אני צריך יותר מהודעה שאומרת שאת מאריכה את הטיול שלך.‬
‫אני יודעת, אני מצטערת, לא התכוונתי להדאיג או להלחיץ אותך.‬
‫אנחנו פשוט נהנות כל כך וכל כך יפה פה‬
‫ומתי עוד אוכל לעשות את זה?‬
‫מה עם העבודה החדשה שלך?‬
‫אמרת שאת רוצה לחזור ולהתמקם.‬
‫זו הייתה התוכנית שלנו.‬
‫אבל בגלל זה תכננתי קצת...‬
‫מרווח ביטחון בין החופשה להתחלת העבודה.‬
‫כי... אני... זה היה...‬
‫רציתי שיהיה לי זמן להתמקם, אבל אני חושבת שאהיה בסדר.‬
‫אני אחזור בזמן, פשוט אחזור קצת שזופה יותר.‬
‫מה לגבי הבנות?‬
‫גם הן החליטו להאריך את הטיול שלהן.‬
‫אני רק רוצה שתשמרי על עצמך, זה הכול.‬
‫אני שומרת על עצמי, אני מבטיחה.‬
‫טוב, אני אוהב אותך. - גם אני אוהבת אותך. אל תדאג.‬
‫בסדר, ביי. - ביי.‬
‫איך זה היה?‬
‫קשה לי כל כך לשקר.‬
‫הוא יודע שאת מטיילת ברחבי אירופה עם בחור זר?‬
‫לא? - לא.‬
‫הוא פשוט דואג לך. - אני יודעת, אני אוהבת אותו.‬
‫מעולם לא פספסתי טיסה.‬
‫במיוחד לא בכוונה.‬
‫זה לא מפתיע אותי.‬
‫תראי את זה.‬
‫פה.‬
‫כן, סן סבסטיאן, 1946.‬
‫"בלב דונוסטיה,‬
‫"במקום שבו הים לוחש סודות לחוף,‬
‫"עמדתי על גשר, והרהרתי על סוף המלחמה.‬
‫"לפני שנה שכבתי פצוע בשדה הקרב,‬
‫"ובהיתי בפני המוות.‬
‫"אני לא יודע איך או למה שרדתי, אבל שרדתי,‬
‫"ומשהו השתנה בתוכי.‬
‫"הבנתי שהחיים שלי, לא משנה כמה ארוכים או קצרים,‬
‫"הם שלי בלבד.‬
‫"לא אבזבז רגע אחד מהם.‬
‫"לא אעמוד על החוף ואתהה מה היה יכול להיות."‬
‫בואי, זה בסדר. - לאן אתה לוקח אותי?‬
‫זה בסדר, בואי.‬
‫הייתי פה בעבר. - איפה אנחנו...‬
‫זה הבית של מישהו?‬
‫כן. אבל אני לא יודע אם מישהו נמצא פה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫ג'ק, אני מרגישה לא בנוח. אי אפשר פשוט להיכנס...‬
‫זה בסדר. תסמכי עליי.‬
‫אלוהים.‬
‫ג'ק.‬
‫מה שלומך? טוב לראות אותך.‬
‫טוב לראות אותך. - זו הת'ר.‬
‫הת'ר, נעים להכיר. - היי.‬
‫אני אנה. - אנה. נעים להכיר.‬
‫טוב לראות אותך. - הת'ר.‬
‫נעים להכיר. - נעים להכיר.‬
‫עבר הרבה זמן.‬
‫הוא דופק על הדלת.‬
‫הוא אומר לנו, "קוראים לי ג'ק.‬
‫"אני חושב שאבא שלכם הכיר את סבא רבא שלי."‬
‫זה הכול? - בלי להציג את עצמו.‬
‫הוא פשוט חייך. - בלי אנשי קשר? הוא פשוט...‬
‫פשוט ככה. - יש לו חיוך לא רע.‬
‫הם בילו יחד שעות.‬
‫לפעמים היינו מתרגמים.‬
‫לפעמים ג'ק פשוט הקשיב לזקן הזה מדבר בשפה שהוא לא מבין.‬
‫לפעמים הרגשתי שאני אפילו לא צריך תרגום.‬
‫לא היה לי אכפת. רק רציתי להקשיב.‬
‫הת'ר.‬
‫ג'ק אומר שאת מנגנת בגיטרה.‬
‫אמרת. - אמרתי?‬
‫סליחה.‬
‫הוא אמר את זה. - ג'ק טועה.‬
‫לא. אני מאמין לו.‬
‫לא. - הוא חבר שלי.‬
‫אני מאמין לו. - אני יודעת, אבל הוא טועה.‬
‫תנגני לנו משהו. - אני לא... לא, אני לא...‬
‫כן, תנגני משהו שכולנו יכולים לשיר.‬
‫אתם רוצים לשיר? - כן, אנחנו רוצים לשיר.‬
‫בסדר. - בבקשה?‬
‫בסדר.‬
‫אני... אני אנסה.‬
‫כן.‬
‫אבל אמרתי לג'ק שלא ניגנתי מאז התיכון.‬
‫תקלטו את זה.‬
‫"עשרים וחמש שנים והחיים שלי עומדים במקום‬
‫"מנסה לעלות במעלה הגבעה הגדולה של התקווה‬
‫"ליעד"‬
‫קדימה.‬
‫"אז אני מתעוררת בבוקר‬
‫"ואני יוצאת החוצה‬
‫"ואני לוקחת נשימה עמוקה ואני נהיית ממש מסטולה‬
‫"ואני צורחת חזק ככל יכולתי‬
‫"'מה קורה?'‬
‫"ואני אומרת, 'היי, כן, כן‬
‫"'היי, כן, כן'‬
‫"אמרתי, 'היי‬
‫"'מה קורה פה?'‬
‫"ואני אומרת, 'היי, כן, כן‬
‫"'היי, כן, כן'‬
‫"אמרתי, 'היי‬
‫"'מה קורה פה?'"‬
‫זהו זה.‬
‫כן.‬
‫כל הכבוד. - לא.‬
‫אני ממש מאמין שהמחשבות עוזרות ליצור...‬
‫את העתיד.‬
‫אני רציני.‬
‫ברור.‬
‫היקום, או אלוהים,‬
‫או איך שתרצי לקרוא לזה, רוצה בשבילנו‬
‫את מה שאנחנו רוצים בשביל עצמנו,‬
‫אז כל שעלינו לעשות זה לחשוב על זה כמה שיותר וכמה שיותר חזק.‬
‫אני לא יודעת אם אני מאמינה לזה.‬
‫במה את מאמינה?‬
‫אני פשוט לא בטוחה שככה היקום פועל.‬
‫למרות שהיה נחמד אילו לפעמים הוא היה פועל ככה.‬
‫מניין באת?‬
‫טקסס.‬
‫בוקר טוב. - איך את מרגישה?‬
‫ישנונית.‬
‫יש שם ארוחת בוקר אם את רעבה.‬
‫זה נראה יפה כל כך.‬
‫כמה מטורף זה שיש אמבטיה בחדר השינה הראשי?‬
‫תודה, ויקטור.‬
‫תודה, ראסל. - תודה, ראסל.‬
‫זה מדהים. כל החוויה הזו.‬
‫אני לא רוצה להפסיק לעשות את זה. אני רוצה להמשיך לעד.‬
‫אני לא רוצה שהיא תיגמר.‬
‫היא מיוחדת מאוד.‬
‫את מיוחדת.‬
‫אפשר לשאול אותך שאלה? - כן.‬
‫לו היית יכולה לשאול...‬
‫את אלוהים, או את היקום, הנה אני מתחיל שוב,‬
‫או את הכוחות העליונים, שאלה אחת,‬
‫והיית מקבלת...‬
‫תשובה ישירה...‬
‫מה היית שואלת?‬
‫"מה התכלית שלי?"‬
‫כן.‬
‫ומעולם לא חשבתי על זה.‬
‫צריך להתלבש יפה לזה? - כן.‬
‫צריך ללבוש תלבושות לבנות וצעיפים אדומים.‬
‫את אומרת שככה המינגוויי התלבש? הוא מגניב מדי בשביל להתלבש ככה.‬
‫לא, חייבים.‬
‫האם ידעת שרוכבי שוורים בעבר‬
‫היו שותים ויסקי עד שהבקבוק היה מתרוקן,‬
‫ואז הם היו משתינים בבקבוק ושותים ומעבירים את השתן שלהם?‬
‫מה? - כן.‬
‫לדעתך עדיין עושים את זה?‬
‫אני חושב שכן.‬
‫בגלל זה בטח הרוכב הספרדי ב"וזרח השמש"‬
‫תמיד שותה ויסקי.‬
‫הוא בטוח שותה את השתן של עצמו. - אולי.‬
‫הנה זה מתחיל.‬
‫ממש שם.‬
‫אני עושה את זה, הת'ר. - לא.‬
‫תאחלי לי הצלחה. - לא!‬
‫ג'ק!‬
‫זה היה ממש מטופש.‬
‫תפסיקי.‬
‫זה מעשה שטותי ומצ'ואיסטי בסגנון המינגוויי מצידך. חמוד.‬
‫תפסיקי. ברצינות. - סליחה.‬
‫אל תגרמי לי לצחוק. - ברצינות.‬
‫היי.‬
‫אני חושב שפרקתי את הכתף.‬
‫בוא נראה מה קורה, בסדר?‬
‫אתה צריך עזרה? אפשר לעזור לך?‬
‫אני מסתדר.‬
‫אני מרגישה שהיקום מנסה לומר לך משהו‬
‫בנוגע לשימוש בכסף גנוב.‬
‫אנחנו משיבים אותו לעולם, שם מקומו.‬
‫בנוסף,‬
‫הכסף של ויקטור נגמר לפני יומיים. - מה?‬
‫זה הכסף שלך? - כן.‬
‫ג'ק, זה יקר. - אחר כך נסתדר.‬
‫אפשר לעזור?‬
‫בטח. את יכולה לשלם על מה שאת רוצה.‬
‫"הגוף והנפש שלי‬
‫"הגוף והנפש שלי"‬
‫היי.‬
‫"לא משנה כמה את רחוקה‬
‫"אני יודע שתהיי הכוכב הזורח שלי"‬
‫"פורטו. זו העיר השנייה בגודלה בפורטוגל,‬
‫"וזו שנתנה למדינה וליין פורט את שמם."‬
‫תקלטי את זה. "פורטו, 25.08.1946.‬
‫"כמה מתוק הוא הבוקר שבו המצב השתנה‬
‫"וגלי החיים מתנפצים על הסלע שטוף השמש."‬
‫זה יפה. - אני חושב ששלי טוב יותר.‬
‫אל תעשה את זה ל"טרייסי טיולים".‬
‫היי! אתן רואות אותי?‬
‫כן. - אני רואה אותך.‬
‫אני משתזפת כי אני הולכת בשמש כל היום.‬
‫אל תשכחי למרוח קרם הגנה.‬
‫כן, אימא'לה.‬
‫אין בעד מה.‬
‫טוב, יין בצהריים?‬
‫מה שלום רייף?‬
‫רייף?‬
‫כן. איפה הוא? למה הוא לא אומר שלום?‬
‫כי הוא קוטף ענבים איפשהו.‬
‫זה נהיה רציני מאוד,‬
‫ממש מהר. - באמת?‬
‫כן. זה טוב כל כך.‬
‫לחבר שלי קוראים קמינו.‬
‫עברתי כבר חצי.‬
‫איפה אתם, חבר'ה?‬
‫אנחנו במקום חמוד עם לינה וארוחת בוקר.‬
‫תספרי לנו הכול. - כן.‬
‫אנחנו פשוט משוטטים.‬
‫אנחנו חיים לפי היומן של סבא רבא שלו.‬
‫אנחנו אפילו לא מתכננים תוכנית, אנחנו פשוט הולכים.‬
‫הכול בסדר איתך?‬
‫כן. את בסדר? - היה לך קצר במוח?‬
‫אבל את לא חוזרת בקרוב? - בעוד חמישה ימים.‬
‫אז מה, הוא יחזור איתך? מה המצב ביניכם?‬
‫עדיין לא בטוח.‬
‫דיברתם על זה? - לא.‬
‫אין לו תוכנית.‬
‫אבל האופן שבו אנחנו מדברים...‬
‫גורם לי להרגיש כאילו הוא יחזור איתי.‬
‫את רוצה שהוא יחזור איתך?‬
‫אני אשמח שהוא יבוא.‬
‫אני אשמח שהוא יהיה איתי בניו יורק.‬
‫זה לא רק סטוץ.‬
‫כן. - אתן מבינות?‬
‫נראה לי שאני אוהבת אותו.‬
‫היא אמרה את המילה שמתחילה ב-א'.‬
‫אני עומדת להקיא.‬
‫אלוהים. אז כדאי שתמצאי פתרון.‬
‫אני כבר מתגעגעת לזה, מתגעגעת אליו.‬
‫אני לא רוצה פשוט לא לראות זה את זה לעולם.‬
‫אני צריכה להעלות... אני אעלה את זה.‬
‫אנגלית. אנגלית, בבקשה.‬
‫זו קליניקה פמפלונה, אנחנו מתקשרים בקשר לפציעת הכתף שלך.‬
‫הבחנו במשהו חריג בסריקה שלך‬
‫ואנחנו צריכים לקבוע פגישת מעקב בהקדם האפשרי.‬
‫בסדר.‬
‫ראית את זה?‬
‫מה? - אני יכולה...‬
‫אכפת לך? - לא.‬
‫תראה.‬
‫אין מצב.‬
‫זה מטורף. - זה מטורף!‬
‫הם נראים מוכרים?‬
‫לא, לא ראיתי את אלה.‬
‫"סנטה פאו הוא כפר קטנטן בפירנאים,‬
‫"בדיוק היכן ששלוש מדינות נפגשות.‬
‫"אם בוחרים בדרך הלא נכונה אפשר לפספס אותו,‬
‫"ותתחרטו על כך כל חייכם.‬
‫"אני כאן באפריל לעונת הפסטיבלים שלהם.‬
‫"הם מסיימים את החורף ומקבלים בברכה את 'סנטה דה לה פרימוורה',‬
‫"הקדושה של האביב.‬
‫"אני פה כבר שישה ימים, והם לא הפסיקו לרקוד.‬
‫"הם עושים זאת במשך מאות שנים, הם שמרו את האמונה‬
‫"שהאביב יבוא, שהחיים ימשיכו.‬
‫"הם רוקדים מול פני המוות.‬
‫"אני לא יודע מתי הם יפסיקו. אולי גם אני לא אפסיק."‬
‫אתה חושב שהפסטיבל עדיין קיים?‬
‫אני לא יודע. איפה זה?‬
‫סנטה פאו.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫טוב, בוא נשמור עליהם.‬
‫את יכולה לקבל אותו.‬
‫תשמרי אותו.‬
‫לדעתי ראסל היה רוצה שהוא יהיה אצלך.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫גם אני. לא רציתי להגיד ראשונה.‬
‫היי!‬
‫תראה.‬
‫אם אתה יכול לראות מעבר למגדל ששם, זה הקולוסיאום.‬
‫את צריכה משהו ממני? הזמנת טיסה?‬
‫יש לי מספיק זמן להתמקם בדירה החדשה ו...‬
‫ולהתחיל את העבודה החדשה ביום שני לאחר מכן.‬
‫את יודעת שיש לך פחות משבוע?‬
‫גם רציתי להתקשר ו...‬
‫לספר לך...‬
‫שפגשתי משהו.‬
‫פגשת מישהו?‬
‫איך קוראים לו? מהיכן הוא?‬
‫קוראים לו ג'ק.‬
‫הוא מניו זילנד.‬
‫מה הוא עושה?‬
‫כבר זמן מה שהוא...‬
‫נוסע ברחבי אירופה בעקבות היומן של סבא רבא שלו.‬
‫נוסע בעקבות יומן? למה?‬
‫טוב, סבא...‬
‫סבא רבא שלו היה חייל במלחה"ע השנייה.‬
‫כדי לכבד את זכרו,‬
‫ג'ק צועד בעקבותיו.‬
‫זה סיפור יפהפה,‬
‫ואני לא יודעת, אולי הוא יכתוב על זה ספר או...‬
‫הת'ר. - עליי לנתק.‬
‫אוהב אותך. ביי. - ביי.‬
‫הליכה ארוכה.‬
‫הלכתי לאיבוד. - כן?‬
‫אז מתברר שאני עומד לכתוב ספר?‬
‫אני...‬
‫התכוונתי לציין את זה בפניך.‬
‫אה, כן? - כן, חשבתי ש...‬
‫זה יעניק משמעות כלשהי למה שאני עושה.‬
‫לא. יש משמעות למה שאתה עושה.‬
‫פשוט אמרתי שזו חוויה יפה כל כך‬
‫ודבר יפה כל כך שאתה עושה...‬
‫זה פשוט לא משהו שאני צריך.‬
‫טוב.‬
‫מה אתה צריך?‬
‫אני לא צריך כלום.‬
‫יש לי הכול פה.‬
‫טוב, אבל אתה יודע שמה שפה עומד להיגמר.‬
‫אני עולה לטיסה לניו יורק, ולא ממש דיברנו על...‬
‫איך אתה מרגיש או מה אתה חושב על זה.‬
‫אני חושב שעלינו להפיק את המרב מכל יום שנותר עד שתעזבי.‬
‫עד שאעזוב ואז מה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אתה לא יודע?‬
‫הבנתי, אתה לא מתכנן תוכניות,‬
‫אתה מתרחק בכל פעם שאני מראה איזשהו עניין בעתיד שלי,‬
‫אבל אז אתה יוצא בהצהרות גדולות‬
‫על כך שהיקום זומם לספק לנו את מה שאנחנו רוצים וצריכים.‬
‫למה בכל פעם שאני מעלה משהו לגבי העתיד אתה נהיה מרוחק?‬
‫אין טעם לדבר על העתיד.‬
‫מה זאת אומרת, אין טעם לדבר על העתיד?‬
‫במה מדובר? הקריירה שלך או... - לא. אני מדברת על הכול.‬
‫על מה נעשה בהמשך.‬
‫אני... אני מצטערת שהקטע עם הספר הטריד אותך,‬
‫אבל מה אני אמורה להגיד לאבא שלי?‬
‫הוא גבר שעבד כל יום מאז שהוא היה בן 16,‬
‫והוא שואל אותי על בחור צעיר‬
‫שמשוטט ברחבי אירופה בעקבות יומן.‬
‫המצאתי סיפור על כך שאתה כותב ספר‬
‫כי זה נשמע הרבה יותר טוב מאשר "אני לא יודעת, אבא,‬
‫"הוא בחור מסתורי שפגשתי ברכבת‬
‫"ועונד שעון בשווי 10,000 דולר וחושב שעבודה היא לחנונים."‬
‫קניתי אותו בצד הכביש בעשרה דולרים ביום שהתפטרתי.‬
‫אני שומר עליו כדי לזכור מה אמיתי ומה שטויות.‬
‫טוב. אז אני שואלת אותך, זה אמיתי או שטויות?‬
‫ברור שזה אמיתי. אל תהיי מגוחכת.‬
‫אני שואלת שאלות ואתה משנה נושא.‬
‫מה את רוצה שאומר? - אולי... אני לא יודעת.‬
‫"קשה לי שהזמן שלנו יחד מגיע לסיומו,‬
‫"ואנחנו צריכים לתכנן תוכנית כדי שנוכל להתראות בהקדם האפשרי‬
‫"כי המחשבה לא לראות אותך‬
‫"או שלא נהיה באותה יבשת היא בלתי נסבלת"?‬
‫או שזו רק אני?‬
‫הת'ר, אני לא יודע מה יקרה בעתיד, וזה לא מפריע לי.‬
‫אבל אני לא מלכודת. אני לא מבוי סתום שאתה צריך להימנע ממנו.‬
‫מעולם לא שיקרתי לך. - לא אמרתי ששיקרת.‬
‫אמרתי לך... - זה לא מה שאמרתי.‬
‫אמרתי לך מהיום הראשון שאני לא חי בעתיד‬
‫ושאני לא מתכנן תוכניות גדולות.‬
‫אני יודעת, אבל אני כן.‬
‫אני אוהבת תוכניות. אני צריכה אותן.‬
‫ואני פשוט מרגישה שבחור בלי תוכניות ובלי מקום להיות בו‬
‫יכול לפחות לתכנן תוכנית, או לעלות איתי למטוס.‬
‫אני לא יכול לתת לך תשובה עכשיו.‬
‫בוא איתי. - אני לא יכול... אני לא...‬
‫אני לא יודע מה לומר לך, הת'ר.‬
‫אתה לא אומר לי כלום כרגע.‬
‫אני לא יכול לנהל את השיחה הזו איתך כרגע.‬
‫ג'ק.‬
‫ג'ק, למה אתה לא יכול לנהל את השיחה הזו?‬
‫לאן אתה הולך? - אני יוצא להליכה.‬
‫את מאמינה בגן עדן ובגיהינום?‬
‫אני לא מאמינה בגן עדן או בגיהינום.‬
‫אני אוהבת לחשוב‬
‫שמה שפה זה כל מה שיש לנו.‬
‫כן. - החיים הקצרים מאוד האלה.‬
‫זה מה שיפה בכל זה, שיש לנו בחירה...‬
‫אנחנו זוכים לבחור מי נהיה בכל רגע.‬
‫ואנחנו לא מחליטים איזה רגע הוא...‬
‫מושלם ואיזה רגע לא.‬
‫חלק מהדברים היפים ביותר באים מהאובדן הגדול ביותר.‬
‫אבל זה לא אומר שזה לא קשה.‬
‫אתה מאמין בגלגולי עבר?‬
‫כן.‬
‫במאת האחוזים, כן.‬
‫נראה לך שנפגשנו בעבר?‬
‫כן, במאת האחוזים.‬
‫אני מתחילה להפסיק...‬
‫להאמין בצירופי מקרים.‬
‫- מצאו את הטיסה שלכם רומא לניו יורק -‬
‫אני בא איתך.‬
‫קניתי כרטיס טיסה.‬
‫"הם חפרו באדמה שחפרו בה לפניהם,‬
‫"שיחפרו בה אחריהם.‬
‫"העצים האלה יגדלו,‬
‫"האנשים האלה ימותו,‬
‫"יום אחד הילדים שלהם יקצרו את הזיתים האלה לעצמם.‬
‫"שתלנו 19 עצים לפני שהשמש שקעה.‬
‫"לא משנה מה יקרה לי, אני באדמתם.‬
‫"אני בסיפור של הנכדים שלהם."‬
‫זה מטע הזיתים שראסל עזר לשתול?‬
‫אני לא יודע. יכול להיות.‬
‫פוטנציאלית, נוכל לחזור לעץ הזה בחיים אחרים.‬
‫בסדר. מה אפשר לומר?‬
‫זה כל כך חמוד.‬
‫תני לי את הטלפון שלך, אצלם תמונה.‬
‫מה תעשה? - אל תתרגשי יותר מדי.‬
‫טוב, יש לנו שמונה שניות. - מה אנחנו עושים?‬
‫רגע, מה אנחנו עושים?‬
‫זה טיפשי.‬
‫מה? - הם ממש מלחיצים אותי.‬
‫מדבר ד"ר דונאטו מהמרפאה האונקולוגית ברומא.‬
‫תוצאות הבדיקה שלך הגיעו. אני חושב שאתה צריך להתקשר אליי.‬
‫נוכל לעשות ברביקיו. - בהקדם האפשרי, בבקשה.‬
‫אנחנו צריכים לדבר על תאריכים לטיסה הזאת.‬
‫ג'ק.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫רוצה לשתות קפה? - טיפשון שכמוך. כן.‬
‫בעוד מספר רגעים,‬
‫נתחיל בעלייה למטוס של טיסה 2463...‬
‫ראשית יעלו נוסעים שזקוקים לעזרה...‬
‫אני הולך לשירותים.‬
‫...ונוסעים עם ילדים. - טוב.‬
‫אנחנו בקבוצה 5,‬
‫אז יש לך קצת זמן.‬
‫כן.‬
‫רוצה להשאיר את החפצים שלך? - זה בסדר. אני רגיל למשקל.‬
‫טוב.‬
‫הטיול היה ממש כיף. - כן.‬
‫הוא היה כיף.‬
‫כל חלק ממנו היה נהדר.‬
‫נכון? - הכי טוב שיש.‬
‫טוב כל כך.‬
‫אני עדיין רוצה לראות כל כך הרבה דברים.‬
‫נוכל לחזור.‬
‫כן.‬
‫אתה תמיד מתנהג ככה כשאתה צריך להשתין?‬
‫לך להשתין, מהר. תחזור מהר.‬
‫טוב. - בסדר.‬
‫נוסעים היושבים באזור 1 יכולים להתחיל עלייה למטוס.‬
‫- ניו יורק ג'יי-אף-קיי -‬
‫- איימי נסיעה טובה, מאהבת! -‬
‫- קוני - מעניין אם הוא ינסה לישון בתאים שמעל המושבים. -‬
‫ממשיכים בעלייה למטוס של טיסה 2463 לניו יורק, ג'יי-אף-קיי.‬
‫- איפה אתה? -‬
‫היושבים באזור 2 יכולים לעלות כעת.‬
‫- כולם עומדים בתור -‬
‫היושבים באזור 3 יכולים לעלות כעת.‬
‫נוסעים בטיסה 2463... - ג'ק.‬
‫שלום, אדוני. אני מחפשת את החבר שלי.‬
‫אבל הוא...‬
‫לעזאזל. אני מצטערת כל כך.‬
‫- אבא - כבר עלית למטוס? שתהיה לך טיסה בטוחה, מותק -‬
‫מצטערת, אני מצטערת.‬
‫קריאה אחרונה לנוסעים בטיסה 2463 לניו יורק, ג'יי-אף-קיי.‬
‫כל הנוסעים צריכים לעמוד בתור כיוון שנסגור את הדלתות בקרוב.‬
‫שלום. - היי.‬
‫היי. אני נוסעת עם מישהו‬
‫ואני לא מוצאת אותו.‬
‫תהיתי אם תוכלי לומר לי אם הוא כבר עלה למטוס?‬
‫מצטערת, אנחנו עומדים לסגור את הדלתות,‬
‫אז עלייך לעלות עכשיו ולבדוק אם הוא במטוס.‬
‫אני מבינה. אני רק תוהה אם תוכלי להגיד לי אם האדם‬
‫שיושב לידי עלה למטוס. - דרכון וכרטיס, בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫טוב.‬
‫הטיסה מלאה? - כן.‬
‫טוב.‬
‫- אני ממש מצטער -‬
‫- מה קרה, איפה אתה??? לא נשלחה -‬
‫אטרקציה נוספת לחופשה שנפתחת בעיר היום‬
‫היא שלושה שבועות של אירועים מיוחדים במחוז פלאטאיירון,‬
‫שמתחילים עם מיצב אמנות די מגניב...‬
‫היי!‬
‫היי, מותק.‬
‫רגע, אני לא... לא שמעת ממנו כלום.‬
‫כלום. - כלום?‬
‫כלום. - כלום.‬
‫לא מאז שכתב, "אני ממש מצטער".‬
‫ואז, אני די בטוחה, שהוא חסם אותי.‬
‫לא. - כן...‬
‫הוא פשוט חתיכת חרא רותחת.‬
‫אני ממש מצטערת. לא. - רגע, לא. ה...‬
‫לא, רק רגע, אני אומרת לכן.‬
‫תני לה לדבר. - אחרי שהוא כתב, "אני ממש מצטער",‬
‫ההודעה שלי לא נשלחה. הוא חסם אותי.‬
‫אז הוא נעלם לך לגמרי‬
‫אחרי שהייתם בטיול המטורף הזה,‬
‫ואז הוא אומר לך שהוא אוהב אותך,‬
‫ואז הוא פשוט מתעלם ממך ונעלם לנצח?‬
‫סליחה, מר ג'ק יכול לקחת את המבטא המטומטם ואת מצבי הרוח שלו‬
‫ולהירקב בחור האירופאי שממנו הוא יצא.‬
‫סליחה, נמאס לי. מגיע לך הרבה יותר טוב.‬
‫מביך כל כך.‬
‫לא, זה לא. זה פשוט חצוף. - זה לא מביך.‬
‫אני מסכימה איתה שמגיע לך טוב יותר. - תודה. מגיע לך טוב יותר.‬
‫אני משערת שאני בעיקר פשוט מבולבלת.‬
‫למה הוא לא אמר משהו?‬
‫כל דבר. - זה הקטע.‬
‫גם רייף לא שמע ממנו כלום.‬
‫מה? - שום דבר.‬
‫באמת? - זה לא מוזר?‬
‫כלום מג'ק? ממתי? - שום דבר. הוא אומר שזה...‬
‫שום קשר במשך חודש שלם, וזה ממש חריג מבחינת ג'ק.‬
‫רגע, בנות.‬
‫מה אם הוא בתוכנית להגנת עדים?‬
‫איימי.‬
‫לא, אני רצינית.‬
‫מה אם הוא הגיע לשדה התעופה והוא ראה את בוס המאפיה הקודם שלו או משהו,‬
‫והוא חשב, "אלוהים, אני עומד להיתפס",‬
‫אז הוא היה צריך לשנות את חייו ואת זהותו בתוכנית להגנת עדים.‬
‫אז זה יהיה הגיוני שהוא פשוט נעלם.‬
‫זה בהחלט... - ברור.‬
‫זה סיפור טוב יותר מ"בחור שפגשתי באירופה נעלם לי".‬
‫לא, אני באמת חושבת כך כי הוא לא היה...‬
‫בואו נהיה כנות, הוא לא יהיה מאפיונר מוצלח.‬
‫הסיבה היחידה שיהיה במאפיה היא כי הוא גרוע בתמונות.‬
‫רגע.‬
‫זה מתחבר. - זה מתחבר. ואז...‬
‫תמשיכי עם זה. - אני חושבת שעלית על משהו.‬
‫הוא היה במאפיה, הוא לא היה מוצלח, ואז הוא היה צריך לעזוב את המאפיה,‬
‫ואז היה עליו להיכנס לתוכנית להגנת עדים.‬
‫מאכילה את האשליות שלי.‬
‫בשביל זה אני פה. - אני מתה על המוח שלך.‬
‫תודה, גם אני מתה עליו.‬
‫תודה לכולם על כך שארגנתם את זה.‬
‫אני יודע שיש חופש בשבוע הבא.‬
‫בואו... בואו נתחיל מייד.‬
‫אני חושב שהכול נראה די טוב.‬
‫יש הערה אחת בעמוד שלוש...‬
‫חג מולד שמח מטקסס. בדיוק הגעתי הביתה.‬
‫משפחה זה טוב.‬
‫היי, הנה היא! - היי!‬
‫היי, סבתא. מה שלומך?‬
‫כולך עור ועצמות.‬
‫אבא מוסר ד"ש, סבתא מוסרת ד"ש.‬
‫קדימה, תנו לי אותה.‬
‫התגעגעתי אליך כל כך. - תני לי לראות אותך.‬
‫קדימה, תעזרי לי עם הבשר. - בסדר.‬
‫אני לא יכול להכין את בשר החג בלעדייך. - בהחלט לא.‬
‫יש לך בירה? - ברור שיש לי בירה.‬
‫וכן, אני אוהבת את כולכם. חג מולד שמח.‬
‫היי.‬
‫מה מטריד אותך?‬
‫כשאימא עזבה,‬
‫איך...‬
‫איך התמודדת?‬
‫הייתי צריך לדעת שזה לא קשור אליי,‬
‫וזה לא קשור אלייך.‬
‫כלומר, תראי אותנו,‬
‫אנחנו חמודים בצורה יוצאת דופן.‬
‫מעולם לא הצלחתי להבין מה אימא שלך חושבת.‬
‫אני יכול לשנוא אותה‬
‫על כך שעזבה אותנו,‬
‫על כך שעזבה אותך.‬
‫אבל אני יכול לאהוב אותה על כך שהיא נתנה לי אותך.‬
‫על שהעניקה לי מערכת יחסים פרטית עם הבחורה הכי טובה בעולם.‬
‫אבל תסמכי עליי, מותק, ביליתי הרבה שנים,‬
‫בזבזתי הרבה שנים בשנאה.‬
‫גם אני.‬
‫הת'ר, מותק.‬
‫יש לך חיים נהדרים.‬
‫החיים שלך טובים יותר מכל מה שיכולתי לדמיין.‬
‫רכשת השכלה נהדרת. יש לך עבודה נהדרת.‬
‫יש לך עתיד מבטיח.‬
‫אל תיתני לבחור הזה לקחת את כל אלה ממך.‬
‫את שומעת אותי? - הוא לא ייקח.‬
‫אין לו הפריווילגיה הזו.‬
‫אעזור לסבתא לבשל את הירקות.‬
‫החדר שלך חמוד כל כך.‬
‫תראי כמה משוגעת קוני נראית בתמונה. - תראי את קוני.‬
‫היא תכעס כל כך ששמרת את התמונות האלה.‬
‫היא אמרה לנו לשרוף אותן. - בגלל זה שמרתי אותן.‬
‫אבל דיברנו על דברים ממש רציניים.‬
‫דברים שקשורים לעתיד? - העתיד.‬
‫דברים רציניים,‬
‫כמו איפה נרצה לחיות.‬
‫אלוהים. את חושבת שהוא יציע לך נישואים?‬
‫תגידי כן?‬
‫כן. אגיד כן.‬
‫אבל...‬
‫אני חושבת שאני מבולבלת.‬
‫כן? מה מבלבל אותך?‬
‫תמיד מצאתי נחמה‬
‫בתוכנית.‬
‫ו... - איזו תוכנית?‬
‫ה...‬
‫התוכנית הגדולה, התוכנית שלי, איך שהדברים אמורים לקרות.‬
‫תמיד... יש נוסחה,‬
‫והיא ללמוד באוניברסיטה, לעשות תואר, להשיג עבודה,‬
‫בסופו של דבר לפגוש מישהו, וכל זה שווה הגשמה.‬
‫ואני אסירת תודה על כך, באמת, אבל אני...‬
‫אני...‬
‫אני לא יודעת אם אני עדיין רוצה לגור בניו יורק,‬
‫ולא אם אני עדיין רוצה את העבודה הזו.‬
‫לעזאזל. זו החלטה גדולה. - אני יודעת.‬
‫אז למה את עובדת בה, אם את לא רוצה אותה?‬
‫כי אני לא...‬
‫אני לא רוצה לאכזב אותך.‬
‫ו...‬
‫את לא יכולה לאכזב אותי.‬
‫הדרך היחידה שתאכזבי אותי היא אם תעשי משהו שאת לא רוצה לעשות.‬
‫מעולם לא הבנתי למה את רוצה לעבוד בבנק.‬
‫אני מבין, הכסף, אבל...‬
‫מותק, את צריכה לעשות מה שאת אוהבת, או לפחות משהו שאת מחבבת.‬
‫אני חושבת שאני לא אוהבת או מחבבת את העבודה.‬
‫מי יאהב?‬
‫אני מבין. היי, את צעירה.‬
‫כל החיים עוד לפנייך בשביל לקבל החלטות כאלה.‬
‫אני חושבת שזה העניין.‬
‫אני חושבת שזו הפעם הראשונה שאני שואלת את עצמי את השאלה הזו.‬
‫ואני חושבת שכשהייתי איתו, נראה לי...‬
‫לא חשבתי על הציפיות מעצמי.‬
‫לא חשבתי לאן אני צריכה ללכת,‬
‫מי אני צריכה להיות,‬
‫מה אני צריכה לעשות.‬
‫פשוט הייתי שם איתו.‬
‫כן, לזה קוראים חופש. הרגשת חופשייה.‬
‫כן, ואני מתגעגעת לזה.‬
‫מותק, את תמצאי את זה שוב.‬
‫אבל לדעתי לא תמצאי את זה בבנק. זה בטוח.‬
‫אני לא מנסה לומר שלא הייתה לך חוויה מדהימה איתו.‬
‫האמת היא שאני אומר את ההפך. הוא נתן לך משהו.‬
‫הוא נתן לך משהו לשאוף אליו.‬
‫הרגשה לשאוף אליה.‬
‫גם אני חושבת ככה.‬
‫זו מתנה גדולה מאוד.‬
‫אני אוהב אותך. - גם אני אוהבת אותך. טוב להיות בבית.‬
‫- ניסיתי לפתור את התעלומה שבגללה נעלמת, -‬
‫- אבל זה לא מוביל אותי לשום מקום. -‬
‫- אז אני מניחה שהגיע הזמן לשחרר אותך. -‬
‫- איפה שלא תהיה, אני מקווה שמצבך טוב. -‬
‫- איימי - אהההההה!!! ידעתי!!!! מתי החתונה -‬
‫- קוני - באביב. ברצלונה. מותר שיהיו לי שתי שושבינות? -‬
‫- ברור! אנחנו בעניין! מזל טוב, אנחנו אוהבות אותך!!! -‬
‫אלוהים.‬
‫הת'ר? - שלום.‬
‫ראית את הנעליים שלי?‬
‫כן, הן שם.‬
‫את צריכה למהר. היא מחכה. קדימה.‬
‫בסדר.‬
‫אני מכריז עליכם בעל ואישה.‬
‫אלוהים אדירים. - מזל טוב.‬
‫זו אשתי.‬
‫זכית בבחורה הכי טובה.‬
‫אני יודע את זה. - בעולם.‬
‫אז שום דבר?‬
‫אף מילה?‬
‫אתה יודע?‬
‫בואי איתי.‬
‫בסדר.‬
‫הוא מעולם לא אישר הגעה.‬
‫הוא רק שלח לי מתנת חתונה‬
‫ואת זה.‬
‫זה בשבילך.‬
‫לא קראתי את זה, אל תדאגי. וגם קוני לא יודעת על זה.‬
‫אבל הוא אמר לתת לך את זה רק אם תשאלי עליו.‬
‫אז...‬
‫בסדר.‬
‫אני אהיה בחוץ אם תצטרכי אותי. - בסדר.‬
‫הת'ר...‬
‫אני יודע שלהיעלם בשדה התעופה היה מעשה בלתי נסלח.‬
‫לצפות בך עולה למטוס לבד היה הדבר הקשה ביותר שעשיתי.‬
‫אבל באותו הרגע, הרגשתי שאין לי ברירה.‬
‫שיקרתי לך לגבי כמה חולה הייתי בעבר,‬
‫לגבי כמה פחדתי שהסרטן יחזור.‬
‫ופתאום הוא חזר.‬
‫ברגע אחד, העתיד שלי לא היה בטוח.‬
‫אבל היה דבר אחד שידעתי בוודאות,‬
‫לא יכולתי לבקש ממך לראות אותי גוסס.‬
‫הייתי חייב לעזוב. הייתי חייב לקוות שתשנאי אותי על שעשיתי את זה.‬
‫שתמשיכי הלאה ותמצאי את האושר שמגיע לך.‬
‫אני מתגעגע אלייך.‬
‫אני חושב עלייך יותר ויותר ככל שהזמן עובר.‬
‫השבועיים שבילינו יחד הפכו לסרט האהוב עליי בראש שלי.‬
‫אני מריץ אותו שוב ושוב,‬
‫מקווה שהזיכרונות לעולם לא ידהו.‬
‫כל הטיולים שלי, הפילוסופיה שלי, כל הרעיונות הגדולים שלי,‬
‫אני יודע כעת שלא עקבתי אחרי היומן.‬
‫ברחתי מהאמת.‬
‫היומן לא היה ספר עזרה עצמית או מדריך למציאת הגשמה.‬
‫הוא היה מפה שהובילה אותי אלייך.‬
‫אני עדיין שומר אותו איתי, אבל אני קורא בו באופן שונה עכשיו.‬
‫העובדה שמצאתי אותך הפכה את המסע הזה לשווה כל רגע.‬
‫היא נתנה לי את הכוח להתמודד עם מה שיגיע בעתיד.‬
‫האהבה היא מה שגורם לנו לרקוד מול פני המוות.‬
‫"הם רוקדים מול פני המוות.‬
‫"אני לא יודע מתי הם יפסיקו.‬
‫"אולי גם אני לא אפסיק."‬
‫- סנטה פאו -‬
‫אני חושבת שעליי ללכת. - את חושבת שהוא שם?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אבל עליי ללכת.‬
‫אני חייבת שתהיה לי תקווה.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני אוהבת אותך כל כך. - אוהבת אותך.‬
‫ברכותיי. - תודה.‬
‫טוב, לכי.‬
‫מותק, את צריכה ללכת. את צריכה ללכת עכשיו.‬
‫היי.‬
‫איך מצאת אותי?‬
‫זכרתי את הפסטיבל.‬
‫"רוקדים מול פני המוות."‬
‫הת'ר, אני לא יכול להציע לך... אני לא יכול לתת לך עתיד.‬
‫אני לא צריכה שתיתן.‬
‫אתה זוכר מה אמרת לי?‬
‫"אם תחשבי על זה,‬
‫"זה שלך."‬
‫אני פה עכשיו, ואני אוהבת אותך.‬
‫ואני רוצה לרקוד.‬
‫גם אני אוהב אותך.‬
‫המפה שמובילה אליך‬
‫תרגום כתוביות: טל מלכה‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬