Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Heather?
ÅTTE MÅNEDER TIDLIGERE
- Amy! - Ja?
- Amy, vi må gå. - Ja vel.
Det går bra.
Det er greit.
Det er ikke greit om vi mister toget.
Må vi løpe?
- Vi må dra! - Vi er sent ute.
- Er vi så sene? - Ja.
- Har du passet mitt? - Herregud, Amy.
Vi rekker det. Det går bra.
- Har du den, Amy? - Har den.
- Greit. - Greit.
- Skynd deg! - Jeg kommer!
Jeg sjekker oss inn. Sikker på at dere har pass?
Å, fanken.
- Åpne døra. - Greit.
Herre... Greit.
- Herregud. - Greit. Kom igjen.
Jeg kommer.
- Se, han har gitar. - Jeg er så trøtt.
Jeg har lett etter en følelse
Så falt du i armene mine
Lurer på om de har spisevogn.
Jeg finner deg...
SE KANALER OG VINDMØLLER
Kom igjen, Amy.
Flytt deg, Heather.
LOUVRE - CHAMPS ELYSEE EIFFELTÅRNET
BARCELONA SISTE STOPP!
Du vet jeg finner deg
Skal du drikke det?
Vær så god.
Alt er ditt.
REISESLUTT VINKURS
Jeg blander ikke det.
Det gjør jeg.
AMY OG HEATHER FLYR HJEM
Greit. Vi ankommer klokka 05.00.
Du tuller.
Hvor ofte døgnet du på college?
Jeg var ung. Jeg var en baby.
- Folkens. - For en måned siden. Gamle dager.
Han ser på meg.
Hvem?
Han der borte.
- Får jeg se? - Fyren som er så diskré?
Ned med hendene. Ikke snu deg. Han ser deg.
Jeg er nesten ferdig
med denne timeplanen.
- Ikke timeplanen. - Du sa du skulle la være.
Jeg sa vi var med på alt.
- Trenger ingen plan. - Unødvendig.
Er det ham?
Vi trenger ingen plan.
- Kanskje en idé... - Det går bra.
Hvor skal du?
Vær forsiktig.
Skål.
Ha det.
Gikk hun...
Jeg kom for maten. Du kom for stedene.
Og hun kom for å komme over den utro eksjævelen.
- Nettopp. - Bra for henne.
- Ja. - Skål for Amy.
Skål for Amy.
Før du sovner, hvor mye tid vil du tilbringe på markedet?
En time? Halvannen?
Vennen.
Jeg skal sove. Jeg er så trøtt.
Unnskyld meg. Kan du holde den litt?
- Ja visst. - Takk.
Takk.
Hei, globetrotter. Godt å komme hjem snart?
Pappa! Utrolig at turen nesten er over.
Gleder meg til den nye jobben også.
OG SOLEN GÅR SIN GANG
Jeg får ikke sove. Dårlig idé.
Fungerte ikke MacGyver-senga?
Litt for hard for meg.
Hva med deg?
Jeg kan vel ikke skru av hjernen.
Det rimer.
Og solen går sin gang? Litt åpenbart
å lese den i Spania, eller?
Noe galt med det?
Nei. Jeg trodde ikke kvinner skulle like Hemingway lenger.
Vi kan like hvem vi vil.
Han var fengslende, men problematisk.
Antakelig derfor han var gift tre ganger.
RESTAURANTMIDDAG I MORGEN 13.30
Fint at kalenderen avbryter lesingen.
Jeg tror du avbrøt meg først.
Har du problemer med multitasking også?
Kjenner jeg deg fra et sted?
Dette er gøy.
Irritere en fremmed?
Jeg er Jack. Og du er?
Heather.
Hyggelig, Heather.
Nå er vi ikke fremmede.
Ikke fremmede lenger.
Så, Heather, hva bringer deg på nattoget til Barcelona?
Merkelig nok skal jeg til Barcelona.
Drar du til alle Lonely Planets toppsteder?
Nei.
Du lyver.
Ja.
- Hvordan visste du det? - Ser det.
Hva gjør du på et tog til Barcelona?
Tenkte jeg skulle lese litt.
Hva leser vi?
Du vil elske dette.
Du tuller.
Gledet meg til å vise deg den da jeg så hva du leste.
Ja vel...
- Vi sees senere. - Greit.
- Ha det. - Natta.
Distraherer det?
Ja.
Jeg gjør dette.
Har du alt? Passet ditt?
Tror det.
Vent. Hvor er Amy?
Selvsagt. Herregud.
Skynd deg, Amy! Heather dømmer deg!
- Få deg litt! - Vil ikke være sen.
Hei.
Jack.
- Connie. - Jeg irriterte vennen din i natt.
Ja, jeg så deg sove på bagasjehylla.
Det var genialt.
Jeg er smart.
De tar oss igjen. Kom.
Hvor høy er du, forresten?
1,67. Hvordan det?
Perfekt høyde.
Alle trapesartister er 1,67 og under.
Menneskelige kanonkuler også. Folk som skytes ut av kanoner.
- Seriøst? - Det er sant.
Det første de spør om på tivoli.
- Har du jobbet på tivoli? - Ja.
- Ha det. - Ikke tale om.
Jeg rømte faktisk hjemmefra til det.
Nå vet jeg du lyver.
- Viktor er veldig sexy, veldig engelsk. - Ja vel.
Han ba oss på klubb i kveld.
Et kult sted som heter Incendio, et lager.
Men ikke glem at vi har bord
på Els 4Gats. Det var vanskelig å få.
Greit, mamma. Kan vi gå etter middagen?
Ja, selvsagt.
- Vi må bare rekke reservasjonen. - Ja.
- Greit. - Hei.
- Amy. - Hei, Jack.
Fin klokke.
Synes du?
Ja.
Kom igjen.
Hyggelig å møte deg.
Vi sees på sirkuset.
Sikkert.
- Denne veien. - Kom igjen.
Sagrada Família har vært under utbygging i et århundre.
Hva ville skjedd...
Gaudí visste at den ikke ble ferdig i hans levetid.
- Han er begravd der. - Kult.
Han ble påkjørt av en trikk. Han er begravd der.
Hovedtårnet er rundt 170 meter høyt,
en meter kortere enn Montjuïc...
- Jeg ble julekortet deres. - ...som er...
- Kan dere tro... - Før det, fortell om fyren
som fulgte etter oss ut av stasjonen.
Det føltes som kjemi.
- Det var ingen kjemi. - Connie.
- Si det. - Det var kjemi.
Herregud. Se på boblene!
Det er bobler.
Vi tar et bilde.
Greit. Jeg tar et bilde.
Se på dette. Ser du det, Amy?
Hei. Kan jeg prøve?
Kom igjen. Din tur.
Greit.
- Du er sen. - Bli med!
Vi må smake dette på vei tilbake.
Greit. Så takknemlig.
- Skål! - Skål!
Herregud!
Dette stedet er kult.
Det var det jeg sa!
Viktor kommer hit. Han møter meg her.
Han kommer hit.
- Hei. - Hallo.
Hei.
- Dette er Raef. - Ralph?
- Raef. - Ralph?
- Raef. - Ray.
Ja, kall meg det.
- Connie. - Jeg er Amy.
- Hei. - Heather.
Heather. Hei.
Hei.
- Hvem vil ha en øl? - Ja.
- Ja.
- Jeg henter noen. - Jeg hjelper deg.
- Ja. - Straks tilbake.
Ja?
Viktor kom nå. Jeg møter ham.
Vent. Be ham komme hit.
Jeg henter ham.
Kommer du tilbake?
Nei, men du er så sexy, og jeg elsker deg. Kos deg.
- Ja vel... - Ha det!
- Skal vi gå vekk fra høyttalerne? - Hva?
Vil du gå vekk fra høyttalerne? For høyt.
Høyt.
De kommer tilbake hit.
Har du telefon?
Vi finner dem. Kom.
- Er du fra New Zealand? - Ja.
Så av alle klubber og lagerbygg i Barcelona
- kom du hit? - Jeg kom for å møte deg.
- Gjorde du? - Ja.
Amy sa hvor dere skulle i kveld.
Tenkte du var her.
Det er kult.
Så du har bare reist?
Det er den beste måten. Bare se hva som skjer.
Følge strømmen?
Ja. Jeg elsker det.
- Gjør du? - Ja.
- Det stresser meg. - Jaså?
Hvorfor det?
Vet ikke. Jeg må vite hva som skjer.
- Ja. - Har du...
Har du jobb? Jobber du? Hvordan...
Prøver å ikke jobbe.
Jeg tar strøjobber her og der.
Som hva?
Jeg har skrubbet møkk fra båter i Marseille.
Jeg har jobbet på et supermarked. Jeg har vasket biler. Jeg har
jobbet for et medium.
- Mye rart. - For et medium?
Ja.
- Som... - Mange kule folk.
Hva med deg? Jobber du?
Jeg er fra Texas.
- Ja vel. - Født og oppvokst.
Jeg gikk på college i Boston.
Jeg møtte Amy og Connie der.
Og jeg flytter til New York i august for å starte i ny jobb.
Hva er jobben i New York?
I bank.
- Kult. - Tja...
Hvis du finner trøst i kaos...
...og å skrubbe møkk på dekk, er det vel flott.
Ja.
Jeg hørte en gang noen si at
kompatibilitet i en partner...
Det er bra når folk faktisk er forskjellige fra hverandre.
Motsetninger, i motsetning til å dele samme interesser.
Jeg sier ikke at vi...
Jeg synes vi bør gifte oss.
Dette er en sprø samtale.
Ja.
Endelig fant vi deg.
Hei.
- Hei. - Hva skjer?
- Man kan snakke normalt her ute. - Ja.
- Så fint. - Flott.
Har noen sett Amy?
Jeg kan ikke tro at Amy er på houseparty med Viktor.
Jo, det kan du. Det er typisk Amy.
Du har rett.
Så var det kjemi?
Med Ray?
Ja. Jeg er ganske sikker på at han heter Raef.
Raef, for et fælt navn. Tror ikke det.
Jack sa... Tror det er en "F" på slutten.
- Ray. - Ja.
Ingenting. Jeg har alltid rett.
Jeg tror jeg drar tilbake til hotellet hans med ham.
- Gjør du? - Ja.
Klarer du deg?
- Ja. - Følger han deg tilbake?
Jeg klarer meg.
- Ja. Du klarer deg. - Herberget er ikke...
- Herberget er så nært. Det går bra. - Ja visst. Greit.
- Glad i deg. - Glad i deg.
Send melding.
- Det har vært en flott kveld. - Natta.
- Ha det. - Vi sees.
Høres ut som utvandrerlivet funker for deg.
Det minner meg om hvorfor jeg ville møte deg. Hemingway.
Hva med Hemingway?
Du tok feil. Du sa han hadde tre koner.
Han hadde faktisk fire. Jeg søkte på det.
Så du ville treffe meg i kveld for å si at jeg tok feil?
Nei, heller fortelle
om Mary Welsh.
Som jeg antar var hans fjerde kone?
Ja. Hemingway drakk,
var utro og knurret seg gjennom sine tre første ekteskap.
Endte opp med Mary Welsh de siste 15 årene av livet sitt.
Hun var der for det verste. Han vant en Pulitzer,
men var i flyulykker og bilulykker, og helsen sviktet.
Hadde depresjon. Og så en dag skjøt han seg
i foajeen deres.
Sprøtt. Hun var der da han døde.
Hun fortjener å huskes.
Jeg vil aldri glemme Mary Welsh Hemingway igjen.
Hei.
Ser du det?
Tårnet?
- Ja. - Hva med det?
- Kom. - Ja vel.
Oldefaren min var her på 40-tallet.
- Her? - Ja. Og han kjørte taubanen.
Kjørte han den?
Kom igjen.
- Er den ikke stengt? - Jo.
Enda bedre. Gratis.
Å, fanken.
Herregud, Jack. Jeg kan ikke tro vi gjør dette.
- Kom. - Hva gjør jeg? Jeg begår ikke innbrudd.
Pent.
Sikker på at vi ikke blir arrestert?
- Arrestert? - Ja.
Vi blir ikke det.
Havner vi i bråk?
Vet ikke.
Sikkert en lås. Du...
Dette er gøy. Vent.
Du kan se Sagrada Família herfra.
- Hvor? - Der. Den er opplyst.
De begynte å bygge den i 1882.
Det er en tegning av den i oldefars dagbok.
Han var soldat i 2. verdenskrig.
Han ble i Europa etter krigen.
Skrev dagbok om alle stedene han reiste til.
Jeg har den med.
Jeg prøver å dra til alle steder han skrev om.
Fin måte å hedre minnet på.
Ja.
Hva het han?
- Russell. - Russell?
Ja.
Morsom kveld.
Var ikke på bingokortet mitt.
Amy og Connie vil ikke tro meg.
Det tror jeg ikke.
Jack.
Å, fanken.
Å nei.
Er det folk?
Hva er planen?
Improvisere.
- Nei. - Nei, du forstår ikke.
Vi har vært innelåst i natt.
Hele natten. Hvor har dere vært?
- Vi ringer også politiet. - Vi skulle...
- Kom igjen. - Faen.
Heather.
Jeg ba henne komme klokka 09.15. Connie!
Hun svarte ikke.
Ta et senere tog.
Vi må hvis hun ikke kommer.
Han tok alle greiene mine!
- Hva? - Passet, pengene mine
og skinnjakka fra bruktbutikken.
- Han tok alt. - Viktor?
Ja. Han sa at MDMA-en
skulle være veldig god, og at det ville bli verdens beste kveld.
De faens skoene gjør så vondt.
Herregud, er du ok?
Ja da. Jeg var bare så høy
at jeg var i Park Güell, og så ingenting.
Flismosaikken sang, og så så jeg meg rundt,
og han var borte og hadde tatt alt mitt.
Men går det bra? Vi kan ringe politiet.
Nei, det går bra.
Ingenting fælt skjedde.
- Å bli ranet er fælt! - Ja, men ingenting fælt skjedde.
Jeg vil ikke gjøre noe ut av det. Jeg føler meg dum.
Beklager, Heather. Jeg mente det ikke.
Det viktige er at du har det bra.
Vi drar til ambassaden og skaffer deg et nødpass.
Eller...
Amy, hvor sa du at festen var?
Nei, jeg husker definitivt den statuen,
som betyr at den var bak meg,
så jeg ville...
Jeg ville gått gjennom der, og...
- Vent. Der er det! - Der?
Viktor!
- Hei! - Viktor!
- Viktor! Din svindler! - Er det noen der?
- Hallo? - Hei!
- Hei!
- Herregud.
Hadde du fest her i går kveld?
Jeg kjenner deg.
Det var du som sang.
- Gjorde jeg? - Ja.
Puccini. Herregud.
Du sto her og sang til hele torget. Det var fantastisk.
Så vakkert. En engels stemme.
Jeg husker ikke at jeg gjorde det, men takk.
Bare hyggelig.
Synger Amy opera?
Å, ja.
Kan du hjelpe oss å finne... Det er en fyr som heter Viktor.
Et øyeblikk.
Jeg kommer.
Å, fanken.
Viktor, gi meg tingene mine.
Hva for noe?
Du har tingene mine. Gi meg dem!
Jeg har ikke tingene dine.
Du tok passet, jakka, lommeboka, veska og mobilen!
Jeg har ikke tingene dine.
- Ringer du politiet? - Ja.
Søker du på nummeret? Skal jeg hjelpe?
Ringer politiet?
Greit. Kanskje
jeg endte opp med tingene dine ved et uhell.
- Kanskje? - Kanskje. Jeg går og sjekker.
Dere blir her. Kan du fjerne foten fra døra mi?
- Fjern foten. - Får vi komme inn?
Fanken!
Herregud. Går det bra?
- Ta ham! - Herregud!
Fanken! Pokker ta!
- Alt i orden? - Ja da.
Greit? Hvor ble han av?
Ta ham!
Flytt dere!
Fant du noe?
Bushwick-jakka! Ser noen passet?
Men hva... Sjekk... Hva...
- Hvor er passet? - Det er mye penger.
- Herregud. - Vi gir ikke opp.
Er det her inne?
- Du... - Å ja.
- Ja! - Ja!
Vil dere forlenge turen og dra på et lite eventyr?
Men det er sikkert noens... Veldig stjålet.
Men han stjal dem.
- Det gjør det ikke bedre. - To feil er lik én rett.
Pang.
Kom igjen.
Bra funn. Vi gjør det!
Er du sikker?
Faen heller.
Jeg har fire-fem tusen i lomma.
- Er det så mye? - Ja.
- Hva vil dere? - Er det lovlig?
- Kom igjen. - Vi kan gjøre hva som helst!
Kom igjen.
Greit.
- Hvor skal vi? - Visste du ville spørre.
Jeg vil bare vite hvordan du vet hvor du skal.
For hvordan?
- Jeg elsker at du dør av å ikke vite. - Jeg dør ikke.
- Bare litt. - Jeg er bare...
Nei, jeg er bare nysgjerrig.
Vet noen noensinne hvor de skal?
Går det bra?
Du ble ranet, og så fikk du dette til å skje.
Takk for påminnelsen.
Nei, du skal ha takk!
Jo, se hva du gjorde for dagen.
Se hvor vi er.
Alt er i orden, Amy.
Du gjorde den verste dagen til den beste dagen.
- Vi kjører kabriolet. - Ja.
Den eneste de hadde. Takket være deg.
En rød en.
Ja. Kirsebærrød.
Kirsebærrød.
Tusen takk.
Herregud. Se på det...
- Jøsses! - Sprøtt.
Dette er sprøtt.
Herregud. Se på moloene.
Det er vakkert.
- Bra fotomulighet. - Vi tar et bilde.
- Greit. - Ja.
Trekk sammen.
- Her borte. - Kom nærmere.
- Ingen briller. - Nei.
- Ingen briller. - Bli med, Jack.
Ellers takk.
Ja, du er litt stygg.
- Ta det. Jeg blir ikke med. - Pent!
- Samme det. - Kjør på.
- Bra? - Det ser...
Kan vi gå til...
Slutt!
Dere!
- Det er så søtt! - Sånn ja.
- Vi er vel ute. - Selvsagt.
Jeg kan bruke dette på Hinge.
- Det bør du. - Min mobil.
- Kan jeg få mobilen min? - Ta et ved vannet.
Ja.
Herregud, det er så pent. Se her!
- Sprøtt. - Vi går denne veien.
Liksom, aldri si det til meg igjen.
Jeg føler at du gjør dette hver dag.
- Ikke hver dag. Det er litt langt... - Ikke?
Er dette en av dine båter?
Det er greit. Takk.
Dette er vennene mine.
Hei, jeg heter Raef.
Står til?
Herregud. Trodde du skulle dø.
Herregud. Jeg liker det ikke.
Går det bra?
Ja.
Ting er bra? Livet er bra?
Føler du deg bra ennå?
Livet er bra. Vil ikke endre noe.
- Kom hit, Connie. - Ja?
- Slutt. - Hun sa nettopp at de kysset,
- og forteller det først nå. - Slutt, Amy.
- Hva? - De kysset.
Når?
Det var et kyss, og det var søtt, og så sovnet vi.
Betyr det noe?
Vi drar jo uansett i morgen.
Mener dere noe?
- Hva mener du? - Connie!
Jeg må bort dit.
- Jeg må svømme. - Nei da.
Vi hviner ikke nok vi to.
Nyttårsforsett.
Avtale.
Salvador Dalí bodde her.
- Er dette den berømte dagboka? - Ja.
Vent...
- Kom igjen! - Nei.
Enestående mulighet.
Vent...
- Ikke i nærheten. - Prøv igjen.
Én til?
Husker dere backpackerne jeg møtte i tapas-baren?
- Ja, den kroatiske. - Ja, den veldig høye, Goran,
han sa at det var livsomveltende.
Han avruset seg fra samfunnet, og fikk kontakt med seg selv igjen.
Det fikk meg til å tenke at jeg tror jeg kan gjøre det.
Gjøre hva?
Gå Camino.
Du?
Er det så umulig at jeg går pilegrimsveien?
Slett ikke.
Jeg har vært for opptatt
av det med Viktor.
Og det bare...
Det endte bra, men det kunne vært stygt, og det...
Det er veldig skremmende.
Det er greit. Jeg tenkte bare at å feste meg gjennom Europa
rett etter et stort brudd kanskje ikke er riktig metode,
så...
...jeg...
...flyr ikke hjem i morgen.
Jeg tror faktisk dette er den perfekte neste delen av reisen din.
- Ja? - Ja.
Jeg...
Enig. Og jeg mener det.
Vent litt.
- Ray, kan du ta bilde av oss? - Ja visst.
Dere vet at han heter Raef, ikke sant?
- Hva? - Du tuller.
- Raef. - Ray.
- Du sa... - "F" på slutten.
- "Raef" på tre. Tre, to, én. - Én, to...
Raef!
Det er et forferdelig bilde!
Nei! Slett.
- Seriøst? - Nei, ikke slett bildet!
Nei, vi ser bra ut!
- Skal du lage vin? - Jeg lager faktisk vinen.
Høres flott ut!
Skal jeg bli med...
- Vil du bli med? - Ja!
Det blir ikke bedre enn dette. Se hvor vi er.
Jeg reker rundt i Europa med en fyr jeg nettopp møtte.
Det er ikke reking om du er på tur for å lære.
Da er du bare nerd.
Det er veldig søtt at han blir med deg.
Håper bare han ikke er seriemorder!
- Elsker det! - Herregud!
Hallo!
- Glad i deg. - Så glad i dere!
Glad i dere. Men vi gjorde det!
Vi gjorde det!
- Vær forsiktig, Amy. Begge to. Alltid. - Jepp.
- Amy, glemmer du noe? - Alt er i drosjen.
Er du sikker?
- For du la igjen dette på senga. - Nei.
- Passet mitt. Jeg trenger det. - Amy.
- Takk! Så glad i deg! - Dobbeltsjekk alt.
- Ha det, mamma! - Tekst oss. Herregud.
- Lag vin til meg. - Jeg lager all vinen til deg.
- Ha det. - Ha det.
- Ha det! - Sees!
Nå har du vel litt tid?
Ja.
Ett siste eventyr?
- Ja visst. - Kom.
Gaudí ble inspirert av naturen og dens mønstre.
Noen leste guideboken.
I dette tilfellet var moren min arkitekt.
Var hun?
- Er hun ikke arkitekt ennå? - Vet ikke.
Hva mener du?
Jeg vet ikke om hun fortsatt gjør det.
Hun stakk da jeg var ti.
Hun fikk ny jobb i en annen by, og så
var det periodiske besøk, telefonsamtaler og brev.
Og etter en stund stoppet det bare.
Det er greit, for det var lettere
å ikke bli skuffet om jeg ikke trengte henne.
Ja.
- Herregud. - Hva?
Det er så fælt. Jeg kan ikke se på uten å krympe meg.
Hun prøver bare å ta bilde.
Hun bryr seg bare om oppmerksomheten på sosiale medier.
Det vet du ikke. Kanskje hun vil dele opplevelsen med venner
eller familie.
Hun vil ha oppmerksomhet.
Gaudí bygget ikke dette stedet for å vise det
til venner og Instagram.
Sa Gaudí det til deg selv?
Man bør være til stede. Det er den ultimate respekt.
Kontakt, å være til stede.
Jeg forstår ikke hvorfor det plager deg sånn. Vær til stede.
La henne gjøre sin greie.
Dette skal være en åndelig opplevelse
man nyter i fred, men folk er for overfladiske,
så de bryr seg bare om å vise det til andre
for å få likes og følgere.
Når du sier "overfladiske",
da Connie, Amy og jeg tok bilder,
syntes du vi var overfladiske?
Jeg ber deg tenke på ordene dine,
for jeg tror ikke du skjønner hvor hyklersk du høres ut.
Hvordan er det hyklersk?
Du er i Europa og følger en dagbok som oldefaren din skrev.
- Det er annerledes. - Nei. Basert på opplevelser
han skrev ned og tegnet.
Gjør de ikke det samme?
Bare fordi det var på 1940-tallet, er du overlegen?
Heather.
- Heather. Stopp. - Hva er det?
- Hva? - Kan du stoppe et øyeblikk?
- Vil ikke dette min siste dag. - Jeg er en tosk.
Jeg er en tosk.
Det var dumt. Beklager.
Jeg er ikke vant til at folk setter meg på plass.
Jack, jeg må dra til toget. Jeg må...
Jeg kjører deg til Bilbao.
Jeg vil ikke dra slik.
Får jeg kjøre?
Jeg kastet bort mye tid på å tenke på hva andre syntes om meg.
Alle skulle tro at livet mitt var perfekt.
Jeg studerte økonomi og statistikk.
Hva?
Har en jobb lik den du starter.
Seriøst? Du?
Ja.
Og så...
...fikk jeg et helseproblem.
Jeg måtte endre noe, og det kunne ikke vente.
Så jeg ga opp alt som føltes som dødsbagasje.
Jeg vet du synes det er pisspreik, "å prøve å leve i øyeblikket".
Men det er det ikke for meg, for jeg kastet bort så mye av livet.
Har du fire timer til flyet går?
Ja. Det er bra, for da får jeg tid til å gå gjennom sikkerhetskontrollen,
finne meg til rette og ta et glass vin eller tre.
Hva om du ikke gikk inn?
Har du et eventyr utenfor allfarvei nær flyplassen?
Nei, jeg spør hva som ville skjedd om du ikke tok flyet hjem i dag?
Billettene mine er allerede booket og betalt.
Jeg kan ikke la være.
Jobben starter om to uker, og jeg må flytte inn.
- Heather, teoretisk sett... - Hva?
Hva om det flyet går om fire timer
og du ikke er med?
Det ville vært ille.
Du mister en innflyttingsdag.
Men hva skjer med livet ditt? Seriøst?
Jeg har resten av Viktors penger.
De kan finansiere mer tid i Europa.
Legger du planer? Det er rart.
- Det er veldig rart. - Det er rart.
Greit.
Vent.
Jentene tekster.
Ray vet ikke hvem av dere han er mest stolt av!
Godkjenner de avgjørelsen?
Se hva Amy sendte.
OK turtelduer!
Absolutt godkjent.
Se hvor jeg er.
Ser du? Er det ikke fint?
Jeg trenger mer enn en melding om at du forlenger turen.
Jeg vet det. Jeg mente ikke å bekymre deg eller stresse deg.
Vi har det så gøy, og det er så vakkert,
og når kan jeg ellers gjøre dette?
Hva med den nye jobben?
Du sa du ville finne deg til rette.
Det var planen vår.
Men det var derfor jeg planla en liten
buffer mellom ferien og når jeg begynner.
For det var...
Jeg ville finne meg til rette, men det går nok bra.
Jeg kommer tilbake i tide, bare litt brunere.
Hva med jentene?
De forlenget turene sine også.
Jeg vil bare at du skal være trygg.
Jeg er trygg. Jeg lover.
- Greit. Glad i deg. - Glad i deg også. Ikke vær redd.
- Greit, ha det. - Ha det.
Hvordan var det?
Det er så fælt å lyve.
Vet han at du reiser rundt med en fremmed?
- Ikke? - Nei.
- Han er bare bekymret. - Vet det. Er glad i ham.
Har aldri mistet et fly før.
Spesielt ikke med vilje.
Det sjokkerer meg ikke.
Se på dette.
Her.
Ja, San Sebastián, 1946.
"I Donostias hjerte,
der havet hvisker hemmeligheter til stranda,
sto jeg på en bro og tenkte på krigens slutt.
For ett år siden lå jeg såret på slagmarken
og så døden i øynene.
Jeg vet ikke hvordan jeg overlevde,
men noe endret seg inni meg.
Jeg innså at livet mitt, uansett hvor kort,
var bare mitt.
Jeg vil ikke kaste bort et sekund.
Jeg vil ikke stå og lure på hva som kunne skjedd."
- Kom igjen. Det går bra. - Hvor skal vi?
Det går bra. Kom.
- Jeg har vært her før. - Hvor...
Er dette noens hus?
Ja. Jeg vet bare ikke om noen er hjemme.
Hva mener du?
Jack, jeg er ubekvem. Vi kan ikke bare gå...
Det går bra.
Herregud.
Jack.
Står til? Godt å se deg.
- Fint å se deg. - Dette er Heather.
- Hyggelig. - Hei.
- Ana her. - Hyggelig å møte deg.
- Fint å se dere. - Heather.
- Hyggelig. - Hyggelig.
Det er lenge siden sist.
Han banker på døra.
Han sier til oss: "Jeg heter Jack.
Jeg tror faren deres kjente oldefaren min."
- Kun det? - Null introduksjon.
- Han bare smilte. - Ingen kontakter? Bare...
- Bare sånn. - Et fint smil.
De var sammen i timevis.
Av og til oversatte vi.
Noen ganger hørte Jack på gamlingen snakke et språk han ikke forstår.
Av og til følte jeg ikke at jeg trengte oversettelsen.
Jeg brydde meg ikke. Ville bare lytte.
Heather.
Jack sier du spiller gitar.
- Du sa det. - Å?
Beklager.
- Han sa det. - Jack tar feil.
Nei. Jeg tror ham.
- Nei. - Det er min venn.
- Jeg tror ham. - Ja, men han tar feil.
- Spill noe for oss. - Nei, jeg...
Ja. Spill noe vi alle kan synge.
- Vil dere synge? - Ja, vi vil synge.
- Ja vel. - Vær så snill?
Greit.
Jeg skal prøve.
Ja.
Men som jeg sa til Jack, har jeg ikke spilt på lenge.
Prøv.
Tjuefem år og livet mitt står stille
Prøver å klatre opp håpets bakke
Til et mål
Kom igjen.
Så jeg våkner om morgenen
Og jeg går ut
Og puster dypt og blir skikkelig høy
Og skriker av full hals
"Hva skjer?"
Og sier hey, yeah, yeah
Hey, yeah, yeah
Jeg sa: "Hey
"Hva skjer?"
Og sier hey, yeah, yeah
Hey, yeah, yeah
Jeg sa: "Hey
"Hva skjer?"
Sånn ja.
Nettopp.
- Godt jobbet. - Nei.
Jeg tror virkelig at tankene bidrar til å skape
fremtiden.
Jeg mener det.
Ja visst.
Universet, eller Gud
eller hva du vil kalle det, vil for oss
det vi vil for oss selv,
så vi må bare tenke det så ofte og så hardt vi kan.
Vet ikke om jeg tror på det.
Hva tror du på?
Jeg tror bare ikke universet fungerer sånn.
Det hadde vært fint om det gjorde det.
Hvor kom du fra?
Texas.
- God morgen. - Formen?
Trøtt.
Frokost om du er sulten.
Ser flott ut.
Hvor sprøtt er det med badekar på soverommet?
Takk, Viktor.
- Takk, Russell. - Takk, Russell.
Helt utrolig. Hele denne opplevelsen.
Jeg vil ikke at det skal ta slutt, men vare evig.
Det må ikke ta slutt.
Det er så spesielt.
Du er spesiell.
- Kan jeg spørre om noe? - Ja.
Hvis du kunne stilt
Gud eller universet... Nå er jeg i gang igjen.
...eller høyere krefter ett spørsmål
og få...
...et direkte svar...
Hva ville det vært?
"Hva er hensikten min?"
Ja.
Og jeg har aldri tenkt på det før.
- Må vi kle oss til dette? - Ja.
Vi må ha på oss hvite antrekk og røde skjerf.
Brukte Hemingway det? Han er litt for kul til det.
Du må.
Vet du at de gamle tyrefekterne
drakk whisky til flasken var tom,
så tisset de på flasken, drakk og sendte den rundt?
- Hva? - Ja.
Tror du de gjør det ennå?
Det tror jeg.
Det er nok derfor den spanske rytteren i Og solen går sin gang
alltid drikker whisky.
- Han drikker sikkert sitt eget piss. - Muligens.
Nå skjer det.
Der.
- Jeg gjør det. - Nei.
- Si lykke til. - Nei!
Jack!
Det var veldig dumt.
Slutt.
Veldig Hemingway-aktig machotull av deg. Søtt.
- Slutt. Seriøst. - Beklager.
- Ikke få meg til å le. - Seriøst.
Hei.
Tror skulderen er ute av ledd.
La meg se hva som skjer.
Trenger du hjelp?
Har det.
Føles som universet forteller deg noe
om å bruke stjålne penger.
Vi gir dem bare tilbake til verden.
Dessuten
- er Viktors penger brukt opp. - Hva?
- Er dette dine penger? - Ja.
- Jack, det er dyrt. - Vi finner ut av det senere.
Kan jeg hjelpe?
Så klart. Betal for det du vil.
Min kropp og ånd
Hei.
Uansett hvor langt unna du er
Vet jeg du blir min skinnende stjerne
"Porto er den nest største byen i Portugal,
og den som ga landet og portvin navnet."
Se her. "Porto, 25-8-1946.
Den søte morgenen når vinden har snudd
og livets bølger brytes på solkysset stein."
- Så vakkert. - Min er bedre.
Ikke gjør det mot Tracy's Travels.
Hei! Ser dere meg?
- Ja. - Jeg ser deg.
Jeg blir brun av å gå i sola hele dagen.
Ikke glem solkrem.
Nei da, mamma.
Bare hyggelig.
Vin klokka tolv?
Hvordan går det med Raef?
Raef?
Hvor er han? Hvorfor sier han ikke hei?
- Fordi han plukker druer et sted. - Raef!
Det har blitt veldig seriøst
- så fort. - Har det?
Ja, det går så bra.
Kjæresten min heter Camino.
Jeg er halvveis framme.
Hvor er dere?
På et søtt lite pensjonat.
- Fortell oss alt. - Ja.
Vi bare vandrer.
Vi lever etter oldefarens dagbok.
Vi legger ingen planer, vi bare drar.
Går det bra?
- Ja. Med deg? - Trodde du kortsluttet.
- Skal du ikke hjem snart? - Om fem dager.
Blir han med deg tilbake? Hva er situasjonen?
Vet ikke ennå.
- Har dere snakket om det? - Nei.
Han har ingen plan.
Men måten vi snakker på...
...får meg til å tro at han vil.
Vil du at han skal bli med deg tilbake?
Veldig gjerne.
Jeg vil gjerne ha ham i New York.
Det er ikke bare en flørt.
- Nei. - Ikke sant?
Er nok forelsket.
Hun sa det.
Jeg må kaste opp.
Herregud. Da bør dere finne ut av dette.
Jeg savner det allerede. Savner ham.
Jeg vil bare ikke at vi aldri skal se hverandre igjen.
Jeg må ta det opp. Jeg skal ta det opp.
Engelsk, takk.
Dette er Clínica Pamplona som ringer angående skulderskaden.
Vi fant noe unormalt på røntgenbildet,
og vi anbefaler at du tar full blodprøve så snart du kan.
Greit.
Har du sett dette?
- Hva da? - Kan jeg...
- Er det greit? - Ja da.
Se.
Du tuller.
- Dette er sprøtt. - Sprøtt!
Ser de kjente ut?
Nei. Har ikke sett dem.
"Santa Pau er en liten landsby i Pyreneene
nøyaktig der tre land møtes.
Om du går feil vei, kan du gå glipp av det
og angre resten av livet.
Jeg er her i april i festivalsesongen.
De avslutter vinteren og ønsker Santa de la Primavera velkommen,
vårhelgenen."
Jeg har vært her i seks dager, og de danser fortsatt.
De har gjort dette i århundrer. De har beholdt troen
på at våren kommer og livet fortsetter.
De danser i møte med døden.
Vet ikke når de stopper. Kanskje ikke jeg heller."
Tror du festivalen eksisterer ennå?
Jeg vet ikke. Hvor er den?
Santa Pau.
Jeg vet ikke.
Vi holder disse trygge.
Du kan få den.
Behold den.
Tror Russell ville du skulle ha den.
Jeg elsker deg.
Jeg også. Ville ikke si det først.
Hei!
Se.
Hvis du ser forbi tårnet der borte, er det Colosseum.
Trenger du noe fra meg? Har du booket flyet?
Akkurat nok tid til å flytte inn og...
...starte den nye jobben neste mandag.
Vet du at du har under en uke?
Jeg ville også ringe og...
...si at...
...jeg har møtt noen.
Har du møtt noen?
Hva heter han? Hvor er han fra?
Han heter Jack.
Han er fra New Zealand.
Hva driver han med?
En stund har han
fulgt sin oldefars dagbok rundt i Europa.
Fulgt en dagbok? Hvorfor det?
Hans...
...oldefar var soldat i 2.verdenskrig.
Og for å hedre minnet hans
følger Jack i hans fotspor.
Det er en vakker historie,
og kanskje han skriver en bok om det, eller...
- Heather. - Jeg må gå.
- Glad i deg. - Ha det.
Lang tur.
- Gikk meg vill. - Å?
Skal jeg skrive en bok?
Jeg...
Jeg skulle nevne det for deg.
- Jaså? - Ja, jeg tenkte at...
Det ville gitt det jeg gjør en mening.
Nei. Det du gjør, har mening.
Jeg sa bare at det er en vakker opplevelse
du gjennomfører...
Det er bare ikke noe jeg trenger.
Greit.
Hva trenger du?
Ingenting.
Jeg har alt her.
Men du vet det snart tar slutt.
Jeg flyr til New York, og vi har ikke snakket om
hva du mener om det.
Vi bør gjøre det beste ut av hver dag til du drar.
Til jeg drar, og hva så?
Jeg vet ikke.
Vet du ikke?
Jeg vet du ikke legger planer.
Du blir fjern hver gang jeg viser interesse for fremtiden min.
Men så har du store ord
om hvordan universet konspirerer for å gi oss det vi vil ha og trenger.
Hvorfor blir du fjern hver gang jeg nevner noe om fremtiden?
Ingen vits i å snakke om den.
Hva mener du med ingen vits?
- Handler dette om karrieren din? - Nei, det handler om alt.
Det handler om det vi gjør fremover.
Beklager at historien plaget deg,
men hva skulle jeg si til faren min?
Han har jobbet hver dag siden han var 16 år,
og han spør meg om en ung mann
som følger en dagbok rundt i Europa.
Jeg fant på at du skriver en bok,
for det høres bedre ut enn: "Jeg vet ikke, pappa,
han er en mystisk fyr jeg møtte på toget,
som har en svindyr klokke og synes arbeid er for de kjipe."
Jeg kjøpte denne for ti dollar da jeg sluttet i jobben.
Den minner meg på hva som er ekte og falskt.
Så det jeg spør deg om, er om dette ekte eller falskt.
Selvsagt er det ekte. Ikke vær dum.
Du unngår stadig spørsmålet mitt.
- Hva vil du jeg skal si? - Jeg vet ikke.
"Jeg hater at tiden vår snart er omme,
og vi bør legge en plan for å se hverandre så snart som mulig,
for tanken på å ikke se deg
eller være et kontinent unna deg er uutholdelig"?
Er det bare meg?
Heather, jeg vet ikke hva som vil skje i fremtiden, og det er greit for meg.
Men jeg er ingen felle. Jeg er ingen blindvei du må unngå.
- Jeg har aldri løyet. - Jeg sier ikke det.
- Jeg har sagt... - Jeg sa ikke det.
Jeg sa fra starten at jeg ikke lever i fremtiden
og helst ikke legger planer.
Jeg vet det, men det gjør jeg.
Jeg liker planer. Jeg trenger dem.
Og jeg føler at en fyr som ikke har planer eller noe sted å være
i det minste kan lage en, eller gå på flyet med meg.
Jeg kan ikke svare nå.
- Bli med meg. - Jeg kan ikke...
Jeg vet ikke hva jeg skal si, Heather.
Du sier ingenting nå.
Jeg kan ikke ha denne samtalen nå.
Jack.
Hva mener du?
- Hvor skal du? - Jeg går en tur.
Tror du på himmel og helvete?
Jeg tror ikke jeg tror på himmel eller helvete.
Jeg liker å tro at
dette er alt vi har.
- Ja. - Dette veldig korte livet.
Det er det vakre, det er et valg å...
Vi bestemmer hvem vi blir hvert øyeblikk.
Det er ikke opp til oss å avgjøre hvilket øyeblikk
som er perfekt og ikke.
Noe av det vakreste kommer fra de mest knusende tapene.
Men det er likevel vanskelig.
Tror du vi har levd før?
Ja.
Ja, absolutt.
Tror du vi har møttes før?
Helt sikkert.
Jeg begynner å ikke...
...tro på tilfeldigheter.
FINN FLYGINGEN DIN ROMA TIL NEW YORK
Jeg blir med deg.
Jeg har kjøpt flybillett.
"De gravde i jord som var gravd i før dem,
og som blir gravd i etter dem.
Disse trærne vil vokse,
disse mennene vil dø
og barna deres vil høste disse olivenene selv en dag.
Vi plantet 19 trær før sola gikk ned.
Uansett hva som skjer med meg, er jeg i deres jord.
Jeg er i deres barnebarns historie."
Er dette olivenlunden Russell plantet?
Vet ikke. Det er mulig.
Vi kan kanskje komme tilbake til dette treet i et annet liv.
Sånn. Hva kan jeg si?
Det er så søtt.
Gi meg mobilen, så tar jeg bilde.
- Hva skal du gjøre? - Ikke bli for opprømt.
- Vi har åtte sekunder. - Hva gjør vi?
Vent, hva gjør vi?
Dette er teit.
- Hva er det? - De gjør meg så nervøs.
Dette er dr. Donato fra onkologiklinikken i Roma.
Testresultatene dine kom. Du bør ringe meg.
- Vi kan grille. - Ring så snart du kan.
Vi må snakke om datoer for flygingen.
Jack.
Hva driver du med?
- Vil du ha kaffe? - Tulling. Så klart.
Om et øyeblikk
begynner vi ombordstigningen på rute 2463...
Vi begynner med passasjerer som trenger hjelp...
Jeg går på do.
- ...og de som reiser med barn. - Greit.
Vi er gruppe fem.
Så du har litt tid.
Ja.
- Vil du sette igjen sekken? - Jeg er vant til vekten.
Ja vel.
- Det var en veldig fin tur. - Ja.
Det var det.
Alt ved den var flott.
- Ikke sant? - Helt topp.
Så bra.
Men det er så mye mer jeg vil se.
Vi kan komme tilbake.
Ja.
Er du alltid sånn når du må tisse?
Gå og tiss. Skynd deg tilbake.
- Greit. - Greit.
Passasjerer i sone én kan gå om bord.
AMY God tur, turteldua!
CONNIE Skal han sove i bagasjehylla på flyet?
Fortsetter ombordstigning til New York, JFK.
Hvor er du?
De i sone to kan nå gå om bord.
Alle stiller seg i kø
Sone tre kan gå om bord.
- Passasjerer på rute 2463... - Jack.
Jeg ser etter kjæresten min.
Men han...
Fanken. Beklager.
PAPPA Er du på flyet nå? God tur, vennen
Beklager.
Siste opprop for rute 2463 til New York, JFK.
Alle passasjerer må stille seg i køen. Kabindøren lukkes snart.
- Hei. - Hei.
Hei, jeg reiser sammen med en,
men finner ham ikke.
Kan du si om han har gått om bord?
Beklager, vi stenger dørene,
så du må gå om bord nå og se selv.
Jeg lurte bare på om personen
- ved siden av meg er om bord. - Pass og billett, takk.
Takk.
Greit.
- Er flyet fullt? - Ja.
Ja vel.
Jeg er så lei meg
Hva skjedde hvor er du????? Ikke levert
En annen attraksjon som åpner i byen i dag,
er tre uker med arrangementer i Flatiron-området
som innleder en kul kunstutstilling...
Hei!
Hei, vennen.
Så du har ikke hørt et ord fra ham?
- Niks. - Ingenting?
- Ingenting. - Ingenting.
Siden "jeg er så lei meg".
Og så blokkerte han meg.
- Nei. - Jo, siste...
Han er bokstavelig talt en jævla drittsekk.
- Beklager. Nei. - Vent. Nei.
Jeg sier det.
- La henne snakke. - Etter "jeg er så lei meg"
gikk ikke meldingen min gjennom.
Så han ignorerer deg helt
etter denne virvelvindsturen?
Han sier han elsker deg
og så ignorerer han deg og forsvinner for godt?
Beklager. Jack kan ta den teite aksenten og grinete holdningen
og råtne i det europeiske hullet han kom fra.
Beklager. Jeg er over det. Du fortjener bedre.
Så flaut.
- Nei, bare uhøflig. - Ikke flaut.
- Enig i at du fortjener bedre. - Takk. Du fortjener bedre.
Egentlig er jeg bare så forvirret
over at han ikke sa noe.
- Noe som helst. - Hør her.
Raef har ikke hørt noe.
- Hva? - Ingenting.
- Seriøst? - Rart, hva?
- Ingenting fra Jack siden når? - Absolutt ingenting.
En hel måned uten kontakt, og det er uvanlig for Jack.
Vent, folkens.
Hva om han er i vitnebeskyttelse?
Amy.
Jeg mener det.
Hva om han kom til flyplassen og så sin gamle mafiasjef
og tenkte: "Jeg blir tatt."
Han måtte endre hele livet og identiteten i vitnebeskyttelse.
Derfor kan han ikke ta kontakt.
Det er...
Bedre enn "ble dumpet av en fyr jeg møtte i Europa".
Nei, jeg tror det, for han var ikke...
Han hadde ikke passet inn i mafiaen.
Eneste grunn måtte vært at han er stygg på bilder.
- Vent. - Vent.
- Dette rimer. - Det rimer. Og så...
- Fortsett. - Jeg tror du er inne på noe.
Han var i mafiaen, han var ikke flink, så han måtte slutte
og få vitnebeskyttelse.
Mat selvbedrageriet mitt.
- Derfor er jeg her. - God hjerne.
Takk. Enig.
Takk for at dere satte dette sammen.
Jeg vet det er juleferie neste uke.
Vi går rett på sak.
Jeg synes alt ser ganske bra ut.
Vi har en kommentar på side tre...
God jul fra Texas. Kom nettopp hjem.
Alt bra med familien.
- Hei! Der er hun! - Hei.
Hei, besta. Står til?
Du er bare skinn og bein.
Pappa hilser. Besta hilser.
Gi henne til meg nå.
- Jeg har savnet deg sånn. - Få se på deg.
- Hjelp meg med maten. - Ok.
- Kan ikke lage julemiddag uten deg. - Absolutt ikke.
- Har du en øl? - Ja, jeg har en øl.
Glad i dere. God jul.
Du.
Hva plager deg?
Da mamma dro,
hvordan...
Hvordan taklet du det?
Måtte innse at det ikke handlet om meg
og ikke om deg.
Se på oss,
vi er søtere enn erteris.
Jeg forsto aldri din mors tankegang.
Jeg kan hate henne
for å forlate oss,
forlate deg.
Jeg kan elske henne for at hun ga meg deg.
For å ha gitt meg dette enestående forholdet med verdens beste jente.
Men tro meg, jeg brukte mange år,
kastet bort mange år på å hate.
Samme her.
Heather, vennen.
Du har et flott liv.
Bedre enn jeg noen gang drømte om.
Du har god utdannelse. Du har en flott jobb.
Du har en lys fremtid.
Ikke la denne gutten ta det fra deg.
- Hører du? - Han får ikke.
Han får ikke gjøre det.
Jeg hjelper besta med kålen.
Rommet ditt er så søtt.
- Se hvor sprø Connie ser ut på bildet. - Se på Connie.
Hun blir så sint for at du har dem ennå.
- Hun ba oss brenne dem. - Derfor beholdt jeg dem.
Vi har snakket om seriøse ting.
- Fremtidsgreier? - Fremtiden.
Seriøse ting
som hvor vi vil bo.
Herregud. Tror du han vil fri?
Sier du ja?
Ja, jeg ville sagt ja.
Men...
Jeg tror jeg er forvirret.
Av hva da?
Jeg har alltid funnet trøst
i planen.
- Og... - Hvilken plan?
Planen min. Hvordan det skulle gå.
Jeg hadde en formel.
Gå på skole, få en universitetsgrad, få jobb,
møte noen, og da var den fullført.
Og jeg er takknemlig for det, men jeg...
Jeg...
Jeg vet ikke om jeg ønsker New York lenger,
og jeg vet ikke om jeg vil ha jobben lenger.
- Det er en stor avgjørelse. - Ja.
Hvorfor gjør du det om du ikke vil?
Fordi jeg ikke...
Jeg vil ikke skuffe deg.
Og...
Du kan ikke skuffe meg.
Du kan bare skuffe meg om du gjør noe du ikke vil.
Jeg forsto aldri hvorfor du ville jobbe i bank.
Skjønner det med pengene,
men du må gjøre noe du elsker, eller iallfall liker.
Jeg tror ikke jeg elsker eller liker det.
Hvem ville?
Jeg skjønner det. Du er ung.
Du har et helt liv på å ta slike valg.
Jeg tror det er saken.
Det er første gang jeg har spurt meg selv om det.
Og da jeg var med ham, tror jeg...
Jeg tenkte ikke på forventninger til meg.
Jeg tenkte ikke på hvor jeg måtte dra,
hvem jeg måtte være,
og hva jeg måtte gjøre.
Jeg var bare der med ham.
Ja, det kalles frihet. Du var fri.
Ja, og jeg savner det.
Du finner det igjen.
Men jeg tror ikke du finner det i en bank.
Jeg sier ikke at du ikke hadde en utrolig opplevelse med ham.
Jeg sier faktisk det motsatte. Han ga deg noe.
Han ga deg noe å strebe etter.
En følelse å strebe etter.
Det tror jeg også.
Det er en stor gave.
- Glad i deg. - Glad i deg. Godt å være hjemme.
Jeg har prøvd å løse mysteriet med hvorfor du forsvant,
men kommer ingen vei.
Så jeg må vel slippe deg.
Uansett hvor du er, håper jeg du har det bra.
AMY Jeg visste det! Når er bryllupet
CONNIE I vår. Barcelona. Kan jeg ha to forlovere?
Selvsagt! Vi er med! Gratulerer. Glad i deg!!!
Herregud.
- Heather? - Hei.
Har du sett skoene mine?
Ja. Der.
Du må skynde deg. Hun venter.
Greit.
Jeg erklærer dere mann og kone.
- Herregud. - Gratulerer.
Det er kona mi.
Du fikk den beste jenta.
- Det vet jeg. - I hele verden.
Så ingenting?
Ikke et ord?
Vet du noe?
Bli med meg.
Greit.
Han svarte aldri.
Han sendte bare en bryllupsgave...
...og dette.
Det er til deg.
Jeg har ikke lest det. Og Connie vet ikke om det.
Han ba meg bare gi det til deg hvis du spurte etter ham.
Så...
Greit.
- Jeg er der ute om du trenger meg. - Ok.
Heather...
Jeg vet det var utilgivelig å forsvinne på flyplassen.
Å se deg gå om bord alene var det vanskeligste jeg har gjort.
Men i det øyeblikket følte jeg ikke at jeg hadde noe valg.
Jeg løy om hvor syk jeg hadde vært,
og hvor redd for at kreften kom tilbake.
Plutselig gjorde den det.
På et øyeblikk ble fremtiden usikker.
Men én ting visste jeg sikkert:
Jeg kunne ikke be deg se meg dø.
Jeg måtte dra, og håpe at du ville hate meg for det.
At du ville gå videre og finne lykken du fortjener.
Jeg savner deg.
Jeg tenker mer og mer på deg mens månedene går.
De to ukene vi tilbrakte sammen, har blitt favorittfilmen min.
Jeg spiller den av og om igjen,
i håp om at minnene varer evig.
Alle reisene mine, filosoferingen og de store ideene,
jeg vet at jeg ikke fulgte dagboken.
Jeg rømte fra sannheten.
Dagboken var ikke en selvhjelpsbok eller en veiledning.
Den var et kart som førte meg til deg.
Jeg har den fortsatt med meg, men leser den annerledes nå.
Å finne deg gjorde hele reisen verdt det.
Det ga meg styrke til å møte det neste.
Kjærlighet får oss til å danse i møte med døden.
"De danser i møte med døden.
Vet ikke når de stopper.
Kanskje ikke jeg heller."
- Jeg må dra. - Tror du han er der?
Jeg vet ikke.
Men jeg må dra.
Jeg må ha håp.
Jeg vet ikke.
- Så glad i deg. - Glad i deg.
- Gratulerer. - Takk.
Stikk.
Ja, du må dra, vennen. Dra nå.
Hei.
Fant du meg?
Jeg husket festivalen.
"Danser i møte med døden."
Heather, jeg kan ikke tilby deg en fremtid.
Det trenger du ikke.
Husker du hva du sa?
"Hvis du tror på det,
er det ditt."
Jeg er her nå, og jeg elsker deg.
Og jeg vil danse.
Jeg elsker deg.
Gry Viola Impelluso
Kreativ leder Heidi Rabbevåg