Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Var hälsade, representanter för en för mig okänd livsform.
Kan ni vara så snälla och tala om vilken galax denna planet ligger i?
Förlåt mig, men hur utvecklad är er lilla civilisation exakt?
Ojsan.
Aha. Ja, då förstår jag.
Det är bäst jag tar min took-took.
Hallå! Vad gör du? Vad håller du på med?
Lägg av! Bort med tassarna!
Jag representerar det högsta stadiet av evolutionen. Rör mig inte!
Jösses. Vad har jag gjort med er?
-Ni är bara annorlunda. Så bra. -Mina armar är nakna.
-Min svans föll av. -Min fjäder föll av.
Fjädern? Den är min. En gåva. Från mig.
Spara den som ett minne från vårt möte.
Det var min rosa röks förtjänst. Jag skyndade på er evolution.
Se vilka lysande framsteg ni gjort. Vi kommer samarbeta bättre nu.
-Lunch? -Lunch.
-Lunch? -Va?
Käka lunch!
Vad? Nej, nej, nej, nej!
Är det så ni tackar mig? Jag gav er intelligens!
Bort från mig! Hjälp mig! Någon!
EN GAZILJON ÅR SENARE
-Faran över. -Faran över.
-Faran över! -Faran är över!
-Farmor? Hur gick det? -Mamma?
Här har vi vårt nya hem!
Men var är Maracuda?
Maracuda!
MARACUDA
Martha! Jag har hittat jättefina bär.
Pappa kommer att bli stolt. Han kanske säger "bra jobbat".
Ditt dumma djur! Se vad du gjorde! Jag försöker ju hjälpa stammen.
Som om du hade nåt annat att säga.
Martha, titta här! Man kan se dig i den också.
Maracuda!
Jag kommer!
Har du sett? Alla är här.
Maracuda! Varför kommer du alltid så sent?
Jag är väl inte sen. Jag hittade en buske...
...full av smarriga bär. Så jag stannade och plockade.
För hövdingens son ska väl bidra med mat och dryck till stammen?
Varsågod.
Det där är lagertibast. Väldigt giftiga bär.
-Giftiga? -Klart de är. Jag visste det.
Jag plockade dem så att ingen råkar äta dem.
Jag tror inte på ett ord.
Tack, pappa, för min korkade brorsa som framhäver min briljans.
Men jag hade klarat mig utmärkt som ensambarn.
Klumpfot! Släng iväg de här bären så långt du bara kan.
Ja! Vi har hittat ett nytt hem.
Men var på er vakt. Utanför murarna kan brutala fiender lura i detta nu!
Så vi måste sätta upp fällor runt hela lägret som skydd.
Ni hajar. Min pappa är vår stränga ledare och jag är hans enda son.
Så han vill att jag tar över som ledare sen.
"Meeh" på dig själv!
Min syster Spring är vår stams bästa krigare.
-Det där är mitt äpple! -Världen är orättvis.
Som du ser kommer vi jättebra överens.
Det här är min farmor Volga. Hon älskar allting taggigt.
Ätlig kaktus! Skalbaggar, äpplen! Vi kommer aldrig gå hungriga igen!
Vi tänker jämt på mat, men på sten- åldern måste du följa vissa regler.
Regel 1: Stoppa inte in allt du hittar i munnen.
Regel 2:
Knyt hårda knutar. Det har man alltid nytta av.
Perfekt! Nu är snaran klar.
-Det stämmer. -Men vi måste testa den först.
-Du har alltid rätt, store ledare. -Det där är Klumpfot.
Pappa älskar honom som sin egen son.
Klumpfot. En viktig medlem av vår stam.
Vi kommer nog aldrig komma överens. Jag tror att Klumpfot håller med.
Och till sist, regel 3:
Håll lägerelden brinnande alltid.
Släng in tändved och ta inte blicken från den.
I dag är det min tur.
Hey! Vad har vi för liten krabat här då?
Den randiga skalbaggen leder! Han tog snabbt täten!
Hallå! In på banan igen! Okej!
Han är så snabb så det ringer i mina öron.
Vi närmar oss mållinjen. Ge allt! Vem tar första platsen i dag?
Hey! Vart ska ni? Ni ska stanna här!
Hey, kom tillbaka nu! Ni förstör ju loppet!
Jag ska fånga er!
Så synd då.
Ni trodde att ni kunde rymma. Ni får inte sabba loppet.
Nej, nej, nej, nej!
Ingen rymmer från Maracuda.
Maracuda!
Vid alla daggmaskar!
Vi har förlorat vår eld!
-Maracuda! -Farmor. Vad har hänt?
Hur kunde det här hända?
Den typ bara slocknade lite. Ingen fara, jag får igång den.
Jag behöver bara blåsa lite. Jag jobbar på det. Det brinner redan.
Vad är det för rysligt ljud?
Kom ut, monster! Vi ska bjuda dig på en fajt!
-Vem är du? -Jag? Jag är Aha.
-Det är ett fult namn. -Vad gör du i vår grotta, bjässen?
Aha sover jämt i grottan när Aha behöver tänka.
Så du är en tänkare?
Ja, i morse såg Aha ett fint flygfä.
Då tänkte Aha: Varför flyger flygfän, men inte människor?
-Några lysande insikter? -Flygfän flyger för att de heter så.
-Men människor är bara fän. -Vilken snilleblixt.
Då verkar du ha tänkt färdigt. Inga tankar kvar här.
Då så, hej då, hårboll.
Nej, det här är min tänkargrotta. Hej då på dig!
Ingen fara, syster. Det är dags att visa vad jag går för.
Gå härifrån medan jag erbjuder dig att lösa det på ett fredligt sätt.
Du talar med Maracuda. Ledarens son.
-Aha är också ledarens son. -Viktmässigt går vi i olika klasser.
Var det du som släckte vår eld? Det ska du få för, hårige tänkare!
Aha inte släcka eld. Men Aha kan ge eld från hem.
-Ahas by har massa eld. -Jaså?
Åh, hårboll! Och vad vill du ha för elden?
Vill du ha en fin järvpäls? Eller kanske strutsägg?
Du kanske vill ha den här stenen? Man kan prata med den.
Aha vill ha en...
...en hustru.
-Jag svarar ja. Jag blir din hustru. -Inte du. Hon.
Seriöst?
-Utan eld är det slut med oss. -Farmor!
Du gifter dig inte med mitt barnbarn! Du är knappt torr bakom öronen.
-Men Ahas öron är torra. -Ja, din hårboll.
Nu har du nåt att tänka på. Men gör det i en annan grotta. Gå!
Vill du ha stenen?
När hårt, vitt vatten faller ner skakar ni och era tänder låter...
Då kommer ni bönfalla Aha om att komma tillbaka med eld.
Kom tillbaka, lilla flamma. Utan eld är det ute med oss.
Ja, makten är en tung börda.
-Jag förstår inte hur han gjorde. -Vem?
Din gammelfarfar. Han gav oss elden innan daggmasken slukade honom.
Du skrämde mig, din björn!
-God kväll, alla. Kom jag i tid? -Vi skulle precis börja.
Är inte familjemöten till för bara familjen?
Klumpfot är en av oss och har alltid lysande idéer.
Jaså?
Maracuda, du har inte erkänt att du släckte elden. Det var omoget.
-Det var inte jag! -Sluta! Jag är trött på dina lögner!
Det är allvarligare än dina leksaker! Och att du fegade för hårbollen...
-Aha! -Så gör inte en framtida hövding!
-Jag fegade inte! -Vad gjorde du då?
-Jag försökte förhandla med honom. -Om vad?
Din syster hotades av vilden. Du borde attackerat den...hårbollen.
-Aha! -Du skulle bankat vettet ur honom.
Det fanns inget vett att banka ur.
Det enda viktiga är att vi på grund av dig förlorade vår eld.
-Gammelfarfar hade förvisat dig. -Inte mer än rätt.
Om det är det ni vill så lämnar jag stammen frivilligt.
-Javisst, du. -Du är tillbaka innan du tar 20 steg.
Jag kommer inte tillbaka. Jag har bestämt mig.
Hej då med dig!
Store hövding, jag lovar att hitta eld åt stammen före vintern.
-Jag ska göra allt för att lyckas. -Klumpfot!
Du är sonen jag aldrig fick. Du är bäst.
Det där är tio steg redan.
Martha?
Ja. Bara du förstår mig.
Stack han verkligen?
Efter en natt i vildmarken kommer han löpande hem. Bara vänta och se.
"Din syster är en bättre krigare än du." Ja. Än sen då?
Och ja, eld är viktigt. Men din son då, är inte han viktig?
De viftade bort mig som en fluga.
Eld, eld, eld...! Eld?
Jag ska hitta eld till vår stam!
Pappa kommer att bli så stolt över mig nu.
Och det finns ingenting som kan knäcka mig nu!
Blixten! Kom igen, ge mig mer eld!
Coolt. Tack!
Slockna inte, lilla flamma!
Åh nej, en fälla.
Åh! Vattnet är jätteskönt.
Ett skönt dopp före skön sömn.
Hallå? Vad händer?
Jo, ni förstår, ärlig talat så får jag sällan besökare.
Och ni vet att jag blev skrämd och överreagerade en smula.
Okej, då begraver vi kroppen och så är det klart. Eller hur?
Vem visste att det skulle hända?
Oj! Men kolla! Åh, han lever!
Okej, begravningen är inställd. Ni kan gå. Så inget drama i dag.
Okej, så...låt mig se...
Min rosa rök ser inte ut att ha förändrat honom. Konstigt.
-Han har ingen svans. -Han fick inga vingar.
-Varför skulle jag ha fått vingar? -Du vet hur det kan bli...
Han har inte förändrats på utsidan, men på insidan. Du förstår djurspråk.
Vi måste väcka kung Pow Pow.
Vad tusan är det som händer här? Jag hör röster i skallen.
Lugn, min vän. Du kommer snart att upptäcka en helt ny värld.
Jag sa "Farsan har slitit hela dan och borde få vila." Och hon bara...
Hejsan! Du råkar inte veta om det är dags för lunch än, va?
Sluta. Kom upp nu.
Oj, en människa. Talar du vårt språk?
Jag har aldrig sett en elefant gräva ner sig som en mus.
Jag var mus och försökte gömma mig i en tunnel. Men nu är jag elefant.
-Vilken fin snabel du har. -Min snabel? Jag älskar den.
Den funkar som hand och dusch. Och du kan snyta dig så det bullrar.
Men hur kunde du bli så stor?
Är du avis? Det är Tinks verk. Jag förvandlades av hans rosa rök.
-Tink? Och vem är Tink? -Ja, vem är Tink? Jag är Tink.
Kan du verkligen göra om en mus till elefant?
Så funkar min rosa rök. Den kan förvandla alla.
Och du fick förmågan att förstå djurens språk. Visst är det kul?
Till dig. Så trevligt att träffas. Skål!
Du, människan! Vad gör du här? Försöker du sno vår Tink?
-Han är vår fågel från ovan. -Åh, stora fågel från ovan.
Lugn. Nu uppför vi oss. Ni behöver inte skrika.
Gör honom inte illa. Den här människan är min gäst.
Maracuda kom inte tillbaka. Han är för stursk för sitt eget bästa.
Vuxna män i vår moderna stenålder fattar att ledare måste vara stränga.
Att jag är hans pappa betyder att jag måste vara ännu hårdare mot honom.
Jag tar hand om stammen, dess boskap och tanter. Mamma!
Försök inte! Har du sett så vackra målningar? En gammal stams konst.
Kallar du det konst? De kunde inte rita en kyckling.
Lugna ner dig. Familjens kvinnor har alltid haft sina sinnen i behåll.
-När daggmasken slukade din morfar... -Jag har hört den historien.
När den hade slukat honom satt min mor vid elden mycket länge.
Ett år senare reste hon sig och sa: "Jag tror att nån saknas."
Alla skrattade. Galghumor. Bara det hjälper i tuffa tider.
Och du, vad surar du för? Nu har du grottan för dig själv.
Jo, men jag är ändå inte glad.
Om Maracuda var här kunde jag säga att han inte får gå in i mitt rum.
Jag kunde pajat hans leksaker. Men nu vet vi inte var han är.
Han har kanske mött en daggmask och fört släkttraditionen vidare.
Men, mamma! Jag borde kanske gå och leta efter min son. Va?
Det är ett manligt beslut.
Du gör det rätta, Sten. Du agerar som en mäktig hövding ska göra.
-Vad är det jag gör då? -Letar efter din försvunne son.
-Som en riktig hjälte. -Jag?
Jag har som hövding och far inte fattat ett slutgiltigt beslut...
Store ledare. Din tapperhet skapar historia och sånger sjungs om dig.
Ju förr du möter ditt öde och dör... ju mer heroiskt du gör, ju bättre.
Eh? Okej!
Då ger jag mig iväg.
Och du, Klumpfot. Jag vet att jag kan lita på dig.
Du blir ställföreträdande hövding.
Goda nyheter, stammedlemmar! Jag är ställföreträdande hövding!
Vad är det med de unga? De vill bara leka med insekter och stenar.
I hans ålder kunde jag ta mig an en mammut med spjut helt själv.
Och min son vet ju inte ens hur man håller i ett spjut.
O stora fågel från ovan för din visdom bugar vi
du är den största gåvan så med oss ska du förbli
för du ger oss magi ja, du är vårt geni
stora fågel från ovan stora fågel från ovan
Tack, det räcker, mina vänner. Jag är väldigt hedrad och så vidare.
Varför kallar de dig stora fågeln från ovan? Var kommer du ifrån?
-För du är väl inte härifrån? -Det märks, va?
Det stämmer. Jag kommer därifrån. Du förstår...
Långt ute i rymden finns det en underbar planet som heter KrAkesh.
KrAkesh var kall och tom innan mina favoritsläktingar kom dit.
Vi klarar oss utan mat och luft i månader.
Men viktigare är att vi kan omvandla planeter.
Nämen, titta! Lilla Tink vill också hjälpa till.
-Åh, stora fågel från ovan! -Ja.
Men en sorglig dag träffades KrAkesh av en massa asteroider.
Mina släktingar gjorde allt för att skydda planeten.
I åratal flöt jag runt i kosmos. Ett månregn frös ner hela mig.
Nu kommer min favoritdel.
Om jag inte av misstag hade slungats ner på er vackra planet-
-hade jag fortsatt flyta runt som ett isberg i yttre rymdens tomhet.
O stora fågel från ovan!
-För din visdom bugar vi... -Tack, det räcker. Snälla, sluta.
Ja, jag önskar att jag kunde utforska det där "kosmos".
Då kanske jag hade gjort pappa stolt.
Strunt i det. Det dröjer tusentals år innan människan far ut i rymden.
Vakna! Människa! Vakna! Var helt tyst.
Hjälp mig. Surikaterna håller mig som gisslan. Var tyst, människa.
Tyst. Jag råkade förvandla musen till elefant och surikaterna blev galna.
När jag sa att jag var från en annan galax blev de upprymda och sjöng.
-Jag är så trött på sången. -Jag fattar det.
De vill att jag ska förändra världen och ge all makt åt surikaterna.
-Förstår du hur hemskt det blir? -Nej.
Hjälp mig att fly. Jag uppfyller vilken önskan du vill.
På riktigt? Kan du förvandla min familj med din rosa rök?
En baggis. Vad vill du att jag ska göra?
Min syster Spring är en besserwisser. Du ska få henne att lyda mig.
Kan du göra pappa snällare? Han ska också lyda mig. Och...
Snälla, tyst nu! Låt mig gissa. Du vill att alla ska lyda dig.
Vilken förutsägbar gosse du är. Det ska bli. Så var det med det.
Ja! Då är vi överens?
Ja, visst är vi. Jag svär på din planet.
Men hur tar vi oss härifrån? Vi är omringade av berg.
Ja, de går inte att ta sig förbi. Men vi kan hoppa över dem.
-Hoppa över dem? -Jag har faktiskt en idé.
Men jag behöver din hjälp, mänska. Ser du stenbumlingen där?
Ditåt. Där.
Och där. Där.
Okej!
-Regel 2: Knyt hårda knutar. -Javisst, flygande människan!
-Bra gjort. -Bra att du åker, människa.
Det var ett nöje att träffa er, men jag har mycket att stå i.
Jag är den flygande människan och säger hej då. Hej då, Tink!
Vi ses snart, människa som jag inte har några hemliga planer med.
-Hej så länge! -Lycka till!
-Säg inget om detta ställe till nån. -Det har du Maracudas ord på.
Jag vill bara att du håller tyst.
Då så. Jag räknar till tre. Ett.
Och två.
Två och en halv och lite till...
Kör!
Kom igen!
Ni fixar det här!
Det funkar inte av nån anledning. Kan nån annan hjälpa mig?
Människor är så inkompetenta.
Stora soveln...stora fågeln från ovan ska hjälpa dig, värdelösa människa.
O stora fågel från ovan!
Håll min drink. Jag ska visa dig hur det görs, människa.
Dålig hövding! Du släppte den stora fågeln från ovan.
Vänner, kära vänner.
Stora fågeln från ovan for hem till sin planet och är snart tillbaka.
Vi önskar honom en lycklig resa. Han är nu fågeln som flyger hem.
Stora fågeln som flyger hem! Vi ska vänta på dig!
Vad mer, kanske du undrar? Han har säkert glömt hur man jagar.
Varför kan du inte bara vara som jag?
Vart har du tagit vägen?
-Maracuda! -Pappa?
Spring! Spring! Vänta på mig. Vilken tung korg. Jag hjälper dig.
Är inte du upptagen med att leda stammen, ställföreträdande hövding?
Nu har hela dan gått och din pappa har inte kommit tillbaka.
Han har nog slukats av daggmasken så stammen behöver en ny ledare. Mig.
Alla hövdingar behöver en hustru. Så ta den, det är en bra blomma.
Jag håller med.
En enda dag har gått, men min pappa och Maracuda kommer tillbaka snart.
Så spara på krutet.
Vi klarade det! Vi klarade det!
Sug på den, dumma surikater!
Det var ett nöje att samarbeta. Vilken rymning. Men jag drar nu.
-En ny värld väntar. Hej då! -Vart ska du?
-Du lovade att uppfylla min önskan. -Jag vet inte riktigt hur man...
-Du lurade mig, va? -Lurade dig? Jag skulle aldrig...
-Jo, jag lurade dig. -Men min pappa då?
-Du lovade att han skulle lyda mig. -Jag kan inte styra min rosa rök här.
Min planet ligger långt borta och jag har tappat bort min took-took.
-Åh nej! De har sett oss! -Maracuda!
-Pappa? -Åh nej! Jag gjorde det igen!
-Var är min pappa? -Jag sa att det skulle bli så här.
-Pappa? -Idén var din och jag var emot den.
Hey, Maracuda!
Är det du, pappa?
Min son! Du har blivit stor fort.
Nu har jag hittat dig, så du följer med till byn. Nu slutar du tramsa.
Är det säkert att du vill hem till byn när du ser ut så här?
-Du har blivit en jättestor larv. -Vad? Du pratar strunt!
Vem kallar du för larv?
Vad är det här? Är det mina händer?
Men var är mina ben? Går jag på mina händer?
Och varför är allt så stort?
Det betyder att du inte har vuxit. Det är jag som har krympt.
Bubblande boxarbuffel!
-Tink? -Jag har aldrig fått klagomål förut.
-Du har inte sett fördelarna ännu. -Vad snackar kycklingen om?
Gjorde han detta med mig?
För fasen då. Jag känner igen kycklingen. Har jag jagat dig?
Tink, det är inte roligt längre. Förvandla tillbaka honom.
Jag sa ju att jag bara kan styra min rosa rök på min hemplanet.
När jag är på er planet kan jag lätt göra saker värre. Kolla nu.
Ser ni?
Jag fattade inte tricket. Vad ville kycklingen säga?
Att du får leva ditt liv så här.
Tänk, tänk, tänk!
Det här är så coolt!
Har du inget bättre för dig? Ta ett äpple åt mig där!
Visst. En sekund. En sekund, pappa.
Det där. Det bredvid.
Kom igen, jag är hungrig! Kan du inte hoppa högt nog?
Kom igen, det är precis där! Vilken best!
Du kan inte ens plocka ett äpple. Jag fattar inte att du är min son.
Hur ofta måste jag säga åt dig att du måste fortsätta träna?
Det är enda sättet att bli en stark krigare och skydda...
Pappa?
Pappa, var är du?
-Dog han? -Vilken sabla röra.
Hoppas kycklingen kan göra mig till människa. Jag trivs inte som larv.
Fast det är skönt att kunna klia sig med alla de här lemmarna.
Åh, jag vet! Jag har en idé!
Okej, jag vet. Ställ dig upp nu! Snälla, kom igen, kom hit!
Jag fick igång tankeverksamheten.
Om vi åker till min planet så kan min familj hjälpa oss. Vad tror ni?
-Vart ska vi åka nu? -Ja. Och hur?
Ja. Det tänkte jag inte på.
Men tänk om, Tink... Om det där...
Jag har glömt vad det heter. Det börjar på "ko". Som en ko...
-Kokosnöt? Kobra? -Kork? Hur länge ska vi gissa?
Nu vet jag! Kosmos.
På bergstoppen är kosmos närmare. Kan du styra din rosa rök där?
Det där...berget?
Jag tror inte det, jag vet inte... Nej, jag tror inte det funkar.
Det tvivlar jag inte på. Maracuda, ingen tid att förlora.
Bind kycklingen vid ett träd, sen får vi klämma på kinderna-
-tills det kommer magisk rosa rök ur honom.
Maracuda! Det är en underbar idé! Så klart! Berget, kosmos, rosa rök!
Du är ett geni. Vi drar dit med en gång.
Ta din pappa och hans äpple och följ efter mig. Säg efter mig...
Jag tyckte min idé var bättre.
Kan du sluta stampa? Det går mig på nerverna.
Jag ska hitta dem!
Vi är hemma före kvällen. Du ska få se!
Ja, stick och leta efter dem. Jag börjar också bli orolig.
Män är bra att ha i familjen trots allt.
Bäst jag går och äter några kaktusar.
Maracuda!
Men vad...?
-Du igen! -Aha vill be Spring om ursäkt.
Aha tror vi började lite fel och Aha borde ha sagt "Hej. Hur är det?"
Nu har du sagt det. Gå nu hem. Jag hinner inte med dig.
-Aha hjälper till. Aha går med dig. -Nej, jag klarar mig själv.
-Aha bär Spring. -Sätt ner mig!
Aha känner skogen ovanpå och under...
Det heter "utan och innan". Du verkar inte känna skogen så bra.
Uppdraget går som smort och pappa är tillbaka fort.
Jag är faktiskt precis här, era vildar!
-Hey! Den där nöten var min. -Den här? Visst.
-Ta den då! Ta den! -Era små bråkstakar.
Hey! Kan ni uppföra er? Bestraffade inte era föräldrar er?
Du! Jag hade satt dig i arbete så fort!
Maracuda? Jag vet hur du äntligen kan göra nåt vettigt för stammen.
Nu kan du prata med djur och kan lura in dem i våra fällor runt lägret.
Stammen går aldrig hungrig igen!
Hur ska jag lura djuren? Jag vill inte skada nån jag pratar med.
-Varför inte? -Nej, jag vill inte fånga nån.
Trotsar du en order från hövdingen som är din far? Nu är du illa ute!
Du får ångra att du sa så till mig. Vad är detta? En tunnel? Vilken tur.
Jag vill inte ens se ditt ansikte!
-Se det från den ljusa sidan. -Vad skulle det vara, din tok?
Vi har sagt fler ord till varandra i dag än vi gjorde hela förra året.
Jag vill inte prata mer med dig. Sluta knacka! Jag kommer inte ut!
Hey, Tink! Vänta på mig!
Och han kallar sig min son...! Ingen skam, helt uppe i det blå!
-Hejsan! -Vem är du?
Jag har bott här länge och aldrig fått besök. Men i dag dök du upp!
-Vem är du? Jag heter Rosa. -Vänta! Stopp!
Vi två har ingenting gemensamt. Jag är inte nån larv!
Du går och du pratar som en larv. Jag gillar dig, du är skojig.
Jag skojar inte! Jag är inte skojig. Så hitta ett annat äpple!
Du är en riktig pärla, va? Jag har alltid gillat envisa larver.
Om vi ska bo ihop vill jag måla om väggarna. Jag gillar inte nyansen.
Kan du inte vara tyst? Kan du inte sluta prata bara lite?
Sluta prata!
Jag är inte så pratsam och kan vara knäpptyst. Du får inga ord ur mig.
Raring, vad tycks om väggfärgen? Vad sägs om smaragdfärg?
Vi kanske inte ska ändra nåt. Tiden går ju så fort.
Min stam!
Det var en extremt tuff kamp.
Det var fem grupper bara på min vänstra sida. Men jag vann till slut.
Och jag tog med mig...glödande kol.
Er lilla planet är ett rätt dödligt ställe faktiskt.
Det är bara skelett och skelett överallt.
-Min planet är bara blommor, blommor. -Varför har du inte åkt hem då?
Grejen är att min fågelart reser med hjälp av en took-took.
En liten pryl som jag tappade när jag kom till er planet.
Jag har ett alternativ så klart.
Om en asteroid kommer nära er planet kan jag hoppa på och hålla i mig.
Jag vet. Farmor berättade om dem. En asteroid utplånade dinosaurierna.
Ja, totalt. Det var tur också.
För att döma av deras skelett ser de inte särskilt trevliga ut.
Särskilt den. Hoppas den blev utplånad...
Bra att den inte vaknade till liv. För tänk vad den kunde ha blivit.
Jag vågar påstå att den vaknade till liv.
Delar av den. Stora delar.
Jag kan sträcka mig till att säga helt och hållet.
Spring!
-Nån jagar oss! Räddar du mig? -Absolut inte.
Du är så rolig!
Jag sitter fast! Jag sitter fast!
Kom igen, Tink! Förvandla honom till nåt!
Du är duktig på att göra saker mindre.
Jag hoppas att du på berget gör min pappa större.
-Nej, se inte på mig. Jag är oätlig. -Lillkillen är hungrig.
Skulle du vilja ha en banan? Den är mumsig.
-Här. -Jag tror att ungen är köttätare.
Vilken hungrig valp!
Han är ingen valp, utan ett monster! Han äter hälsosamt och hela oss!
Nej, stopp där! Se, jag har en banan. Nej, det är en köttbit.
Vill du ha banankött? Apport!
Se, det hemska monstret flyr! Vi borde också fly. Här, kom!
Hoppas vi slipper se honom igen. Och hans föräldrar. Vad?
Åh! Nej! Min pappa!
-Hej! -Pappa! Du har förvandlats igen!
Var inte dum. Hjälp mig ut ur äpplet.
Är de dina vänner? Du sa inte att du har människovänner.
Din pappa ödslar ingen tid, va?
Ja! Där! Jag gillar bananen! Jag vill resa vidare i bananen.
-Jag då? -Ja, hon då?
Stoppa in henne i äpplet. Hon trivdes där. Hon har käkat upp hela.
-Som du vill. Du är ledaren. -Älskling. Behöver du en paus?
Jag fattar. Att binda sig i en relation kan vara läskigt.
Vi är inte i en relation, tjejen!
Djungeln är stor. Du hittar säkert nån annan som vill binda sig.
-Du sa aldrig ditt namn, gullis. -Vi ses, larven!
I den här världen är det säkrare att förbli banonym.
Det där är berget! Vi skyndar oss!
-Hjälp oss. Ett monster jagar oss. -Just det.
Jag ska rädda er, hjälplösa bestar!
-Släpp mig och det nu! -Förlåt. Du såg ut som en pinne.
Vem kallar du pinne? Sätt ner mig!
-Förlåt. -Vilken fräckhet!
För jösse namn, bli inte tam nu. Jag är inte redo att ha husdjur än.
-Så det här är ert hemska monster? -Just det.
-Han är en så söt liten kille. -Du ska inte lita på det monstret.
Det är dumt att lita på första bästa djur du möter i denna del av skogen.
Men jag är nåt helt annat. Jag är så liten och oläskig.
Jag är rädd för alla, men ingen är rädd för mig.
Var inte rädd. Vi ska vara vänner och hänga.
Visst. Låt oss bli vänner. Vi skippar det där med att hänga.
Sitt. Tass. Vem är en duktig kille?
Ge mig din andra tass.
-Otroligt hur smart lillpysen är. -Ja då.
Valpen ser inte så smart ut.
Det här är en fjäril. Det kan vara den första du ser.
-Han kan tala! -Han sa ba-ba. Det är inte att tala.
Om vi lär honom uppföra sig kanske vi kan hänga med den här monstervännen.
Vänta, min vän! När du möter nån i skogen säger du "Hej. Hur är det?"
-Inte "ba-ba-ba". Hej. Hur är det? -Hej. Hur är det?
Vad gjorde du? Spotta ut den. Kom igen, det är elakt!
Vart ska du? Ät inte smutsigt gräs! Spring inte för fort, du kan ramla.
Nej, gå inte i pölen!
Jättebra. Nu innan han äter nån säger monstret "Hej. Hur är det?"
-Lugn, han är så himla gullig. -Han är en riktig skräcködla.
Vad väntar vi på? Berget är där. Det kommer inte till oss själv.
Åh nej, pappa! - Släpp min pappa! Stanna!
Var inte rädd, Maracuda, Stens son. Detta är bara en dröm.
I verkligheten ligger du pladask och en blå höna örfilar dig.
Ja. Verkligen en väldigt konstig syn.
Gammelfarfar? Är det du? Jag trodde att du hade ätits upp av en daggmask.
Jag måste vakna! Kom igen!
Det var en jättestor fågel...
-Min pappa dog på grund av mig! -Det är en överdrift.
Om din pappa hade dött, Maracuda, hade han suttit här vid lägerelden-
-bland sina stora förfäders andar.
Men hur hamnade jag här?
Du knockade dig själv, dumma pojke, med en banan du kastat upp i luften.
Ja. Trots att du förlorade elden som jag hade gett till din stam-
-är jag säker på att du med tiden gör dina släktingar en stor tjänst!
Och om du inte gör det, Maracuda, så har min spådom slagit fel.
Du kan gå nu, Maracuda.
Får jag inga goda råd? Jag vill tro att vi möttes här av en anledning.
Ja. Din kära farmor Volga har en stor tamburin.
-Okej. Vad måste jag göra? -Kasta in den elden, Maracuda.
Är den så farlig?
-Nej då. Jag bara avskyr den. -Jaha, okej.
Hey!
-Maracuda! Är du okej nu? -Var är min pappa?
-Din pappa...flög iväg. -Flög vart?
-Dit. Din far Sten flög till berget. -Sätt ner mig! Jag är inte din lunch!
Jag är den store hövdingen Sten! Du anar inte vad jag kan göra dig!
Se mig i ögonen. Se mig i ögonen! Låt oss tala man och fågel emellan.
Släpp mig genast! Släpp mig!
Nej, nej, nej, släpp inte! Gör det inte! Nej, släpp mig inte!
Hövdingar är svåra att störta.
Sten ger inte upp utan fajt, din vårkyckling!
Okej. Var det en överraskning?
Jag fegar inte! Hej då, fula ankungar!
Vad är det här vita? Och varför är det så kladdigt?
Vad vill du? Vem är du förresten?
Hey, stanna! Vad är du? En fegis? Vi slåss en mot en! En schysst fajt!
Varför kutar du runt? Kom tillbaka hit!
Tror du jag sitter fast i klistret så att du kan få dig en god middag?
Kom igen. Vi ser vem som är starkast. Vem som vinner.
Knyt loss mig så ska jag visa dig... Vart ska du? Vad är...?
-Vad är det här? -Älskling!
-Du kom tillbaka för att rädda mig! -Inte nu igen.
Det var aldrig min avsikt. Det var en kombination av faktorer, en slump.
Okej, låt mig se...
Du och jag kan göra nåt ihop. Ge mig lillfingrarna. Vi startar...
-En familj! -Vad yrar du om, galna kvinna?
Vi kan slå ihop våra vikter! Kom igen nu! Kom, kom.
Vilken romantisk kille du är! Tack för åkturen du tog med mig på.
Mindre prat, mer snurr.
Ditt ungkarlsliv hänger i en tråd. Och det betyder...
Att det är dags att släppa nu.
Tro mig. Exakt det måste vi göra. Du kommer älska det. Kom igen!
-Jag älskar det! -Vad roligt för dig. Sluta inte.
-Jag kan äntligen släppa loss. -Vi är nästan där. Kom igen, igen.
Adjöss, loser! Du kan inte fånga hövding Sten!
-Vi rycktes med! Vi flyger! -Ja, det var min plan från början.
-Och var landar vi då? -Min plan sträckte sig inte så långt.
-Hey! Pappa! Vart ska du? -Möt mig där nere!
Kom igen!
Pappa, jag kommer! - Det där är min pappa där!
-Älskling, vi klarade det ihop. -Just det, vi klarade det.
Fast min son har inte bråttom med att hämta mig.
Maracuda! Varför måste jag alltid vänta på dig?
Älskling, jag har en viktig nyhet och det är inget roligt som vanligt.
Jag vet att det kan chocka dig-
-men jag tror att jag snart upplever det som alla larver måste gå igenom.
Jag vet inte vad du pratar om. För jag är ingen larv.
Just det, jag glömde att du förnekar det uppenbara.
Hoppas du en dag accepterar vem du är och lär dig leva med dig själv.
Acceptera mig som vem? Jag är så förvirrad. Vad ska jag göra?
Trist att vi inte kan gå igenom det ihop. Du tog väl hand om mig.
Jag ska ömt vårda detta minne. Nu börjar det. Jag ska bli...
...en fjäril!
Du?
Fjärilar gör så här eller så där. Och du gör så här.
-Visste du inte? -Vad?
Alla larver som inte äts upp blir puppor och sen fjärilar!
Vad? Är du seriös?
Jag är inte kanske inte så observant, men att missa nåt så stort...
Jag menar, man måste verkligen... Jag hade sett det. Är du på riktigt?
Saker förändras, för sånt är livet.
Människan du kallar son och som du skäller på han förändras också.
-Verkligen? -Alltför snart.
Men just nu måste du älska honom som han är.
Jag måste berätta nåt, Pink.
Det jag ville säga var att tack vare dig så förändras jag också.
Hon menade allvar.
Hej då, rosa tjej.
Jag ska verkligen sakna dig.
-Hej, pappa! -Min son!
Det är du igen.
Då kör vi.
Åh, wow. Det där är mycket eld.
Jag fattar ändå inte. Du måste berätta för mamma, gulleplutt.
Flickan är vacker som en kålrot. Varför ta hit henne? Alla skrattar.
-Men Spring är ingen kålrot. -Säg inte emot. Mamma vet bäst.
Mamma påminner dig också om att du redan har en perfekt brud.
Lilla Mag. En snäll, trevlig flicka från en stabilt ihopsatt familj.
Och som hövdingeson måste min gulleplutt välja rätt.
Han behöver inte välja. Jag behöver inte din gulleplutt.
Du ser, min son. Hon nobbade dig. Och du som kallade henne smart.
-Mamma. -Och så vacker.
-Mamma! -Och världens bästa flicka!
-Men, mamma! -"Mamma" inte mig!
Han är ett sån blyg pojke. Han brås på mor sin, vet du.
Ursäkta. Kan ni ge mig lite eld till min stam?
Nix. Kan inte hjälpa dig, kålrot. Du kunde fått eld, men vi har för lite.
Det finns inget extra, det är brist på det. Ser du? Vad sa jag?
-Får jag prata med er stams ledare? -Vem tror du att du pratar med?
Mamma är ledaren. Largosstammens ledare.
Bara bakåtsträvande stammar låter endast män bli deras ledare.
Som du vill. Jag går tillbaka till min bakåtsträvande stam.
Jättebra idé. Rör på fossingarna. Lycklig promenad, lilla kålrot!
Hey, Spring!
Det här är till dig. Det är en gåva till din stam.
Ger Aha bort vår eld till den här veklingen?
Och var är hennes päls? Hon ser ut som en gren som har tappat sina löv.
Är du sjuk eller nåt?
Jag är sjuk.
Aha kan leva utan päls.
Men utan Spring kan han inte leva.
Aha skulle gifta sig med Lilla Mag. Jag börjar gråta.
Aha aldrig sa ja.
Vet du vad som håller mig varm? Förändringens vind i mitt ansikte.
-Kära hem, jag kommer. Upp med hakan! -Just det.
Vad säger du, Tink? Känner du ett kraftsvall? Funkar ditt "kosmos"?
Ja, ja! Det funkar jättebra. Kraftsvallet är utomjordiskt.
-Jag känner det! Ja! Just nu! -Kör din rosa rök då.
Vet ni? Vi kanske ska gå högre upp. Jag vill inte spränga allting.
Jag vet inte, himlen sätter gränsen. Kör rosa rök nu. Vad är problemet?
Visst, vi kan göra det här. Men vi får vänta tills det är mörkt.
-När vi ser stjärnorna ska vi... -Jag börjar tappa tålamodet. Kör nu.
Jag förstår. Nu måste jag verkligen fokusera. Stör mig inte.
-Jag fokuserar. Zooma in, ut, in, ut. -Klanta inte till det nu.
Jag är redo för förändringen. Jag vill bli människa.
-Är du säker? -Helt.
Maracuda, ta farväl av din pappa och gå åt sidan.
Jag menar, ta farväl av din larv...pappa.
-Kom igen, blås. -Det här är inte bra.
Vänta! Vad händer! Det är mitt moln!
Tink? Är du där?
Kraftsvallet skulle vara utomjordiskt, inte i det.
Missar jag nåt? Får jag leva resten av mitt liv så här?
-Nej! -Det här är slutet.
Nej, nej, Tink, du kan inte göra så här mot oss!
Du lovade. Du lurade mig igen, va?
Tink! Prata med mig, snälla!
Vad gör du?
Maracuda! Tappa inte bort ägget!
-Tappa inte bort din pappa heller! -Pappa!
Tink!
-Vilken är Springs favoritblomma? -En kaktus.
För Aha är det maskrosen. Man kan blåsa och nysa.
-Och vilken är Springs favoritfärg? -Röd. Som eld.
Och för Aha är det blå. Som himlen.
Nu är vi här.
Det är dags att säga hej då.
Och varför säger vi hej då? Aha är här.
-Och eld är här. -Hur jag ska säga det?
För lite eld. Det är för lite eld mellan oss, Aha.
Aha förstår. För lite eld för Spring.
Hej då, Aha från Largosstammen.
Nåja, hej då, min Spring.
För lite eld.
Vad är det med mig?
Är jag verkligen ledsen?
-Fokusera, tjejen! -Vänta! Stanna!
Maracuda?
-Du är tillbaka, min lillebror! -Hejsan, syster.
Och var är vår pappa?
Det är så pinsamt. Du kunde ha sagt att en daggmask käkade upp mig.
-Vad säger han? -Att han är glad att se sin dotter.
Om det är pappa ska ingen se honom så här.
-Inte ens vår farmor. -Särskilt inte vår farmor.
Det är inte bra!
-Det var en rejäl chock. -Och du skulle tiga om det för mig?
Ärligt talat, att bli uppäten av en daggmask hade varit barmhärtigt.
-Farmor! -Vad? Han hade dött som hjälte!
Vad ska vi göra nu? Vi förlorar alla våra privilegier.
Egen grotta, fina köttstycken. Och token Klumpfot blir ny hövding.
Varför skulle han bli hövding? Det är inte hans uppgift.
Alla sviker mig. Jag måste göra nåt. Maracuda! Kalla till stammöte fort!
Sluta knacka. Jag sköter snacket och du upprepar det jag säger.
Jag kan fortfarande inte fatta att vi har förlorat honom. Vår Sten.
-Det känns som att han ser på oss. -Fin föreställning.
Daggmaskarna har vållat oss så mycket sorg. De tar våra bästa!
Maracuda! Jag föll ut!
Vill nån köpa hans fiskespön? Jag ger er ett bra pris.
Hey! Det där är mina fiskespön! Vad då, bra pris? Vad gör hon?
Säg åt henne att släppa mina fiskespön.
Jag är hemskt ledsen-
-att min pappa tyvärr blev osams med en daggmask.
-Sten var... -Just det. Sten var...
...en väldigt bra daggmask. Jag menar, en varm och ömsint man.
Han var en stor och sträng ledare. Men livet går vidare.
Är det allt du ska säga om mig? Okej.
Rynka pannan, en fot fram. Säg efter mig med myndig röst.
-Det betyder att jag... -Det betyder att jag...
Maracuda blir er ledare i hans ställe!
-Lägg av. -Det tvivlar jag på.
-Säg åt alla att vara tysta nu. -Var tysta.
Du måste säga "var tysta" mycket högre!
Högre!
Det var mycket bättre.
På mina äventyr och resor lärde jag mig nåt viktigt.
Vi bygger jämt försvar mot fiender. Men ute i skogen får man vänner.
Vad var det? Jag har aldrig sagt det.
Jag känner i mitt hjärta att min pappa hade hållit med.
Ett rörande tal. Men varför ska du bli hövding?
Det var Maracudas fel att vår eld slocknade.
Jag kom med eld till oss.
Du kom med eld, men för sent.
När ni två irrade runt vem vet var och ödslade er tid-
-var det jag som riskerade livet för att ge oss ny eld.
Jag räddade stammen och alla. Så hövdingens sten ska bli min.
Och den här grottan ska bli min. Dessa fiskespön ska bli mina.
-Och du, Spring, blir också min. -Verkligen?
Det är livets lag. Har jag rätt, min nyräddade stam?
-Klumpfot låter vettig. -Nej, han låter inte vettig.
Varför försöker Aha väcka Eldberget?
Ahas hjärta är sprängfyllt av kärlek!
Men Spring säger att det är för lite eld mellan oss!
Aha ska tvinga berget att ge henne elden!
Min Spring! All denna eld ger jag till dig!
Nu kommer hela stammen att brinna. Inklusive den där tjejen Spring.
Kärleken gör Aha blind.
Spring!
-Han låter vettig. Han har rätt. -Nej. Han har inte rätt.
-Han har rätt. -Ni har rätt.
Låt Maracuda bli ny hövding.
Vi har vredgat våra förfäder!
-I kväll träffar vi dinosaurierna. -Oroa dig inte, farmor. Jag är här.
-Maracuda, har du en plan? -Jag vill inte kalla det planer.
Men jag har en idé.
Hör upp, stam! Gör som jag befaller! Ni kan regel 2: knyt hårda knutar!
Knyt knutar!
-Sen då, hövding? -En pinne!
-Jag behöver en lång pinne genast! -Hon var frivillig till att göra det.
Mänsklighetens öde står på spel, så jag kan ta det.
-Ingen gör det här bättre än du. -Jag är ödmjuk, men du har rätt.
Varför var jag frivillig?
-Spring! -Det är du igen!
Glöm er rädsla! Det är dags att åka!
Vi ses på andra sidan, lillebror!
-Jag har er! -Vem är det nu?
-Kan jag lita på att du kastar långt? -Det måste du göra, pappa.
-Maracuda! -Min son!
-Maracuda, kom tillbaka! -Måste jag dö? Vart ska han?
Tink! Vi måste härifrån!
-Skynda på! -Jag måste rädda min vän!
-Förklara sen! -Skynda dig!
Det brinner verkligen i knutarna! Dumpa fågeln och rädda dig själv!
Maracuda, du hinner inte!
Nej, nej, nej. Min lillebror!
Jag kan inte se det här!
Tink! Jag behöver dig nu!
Gammelfarfar?
Vad då, "gammelfarfar"? Ser jag verkligen så gammal ut?
Det är jag - Tink!
-Här är jag! Ta-daa! -Var är jag då?
Du, min vän, är i eldfängd lava uppvärmd till temperaturen...
Ett ögonblick bara.
Temperaturen är 1 200 grader! Varför ser du så orolig ut?
Mina förfäder omvandlade planeter. Tror du inte jag tål vulkanisk magma?
Du hittade den! Min took-took!
Då kan jag styra min rosa rök igen!
Ta-daa!
Han lever!
Här.
Vill du ha tillbaka ditt äpple?
Ibland är det svårt att komma ut ur äpplet.
Surprise! Har ni saknat er gamle hövding? Har ni det?
Passa er. Så fort man försvinner så byter de bort ens fiskespön-
-och ställer till med alla slags naturkatastrofer.
Men mot alla odds räddade Maracuda oss alla.
Du visade stort mod, entusiasm och fiffighet.
Precis som jag gjorde i min ungdom.
Jag är verkligen stolt över dig, min son!
Jag höll bara din plats varm, o store hövding Sten.
Jag visste hela tiden att du skulle återvända.
-Jag kan ha gått för långt, Sten. -Du ska ge dig av.
Menar du då gå iväg eller försvinna eller "ge dig av och kom hem"?
Kom inte hem!
All right då. Då går jag.
Ja.
Hey, kolla på det här!
Rätt coolt, va?
-Tack för att du kom och räddade oss. -Aha ville bara ge dig nog med eld.
Okej. Jag har aldrig sett så mycket eld förut.
Förlåt mig, Spring. Det var Aha som väckte Eldberget.
Du? Väckte ett berg? Du är rolig, hårboll!
-Pappa. -Min son.
Nämen, hej. Jag har en känsla av att jag känner dig.
Kolla. Vilken gullig och rörande återförening.
Jag tror att en gammal bekant behöver en sprillans ny gestalt.
Nej, nej, nej, nej. Tack, men nej tack.
Låt oss lämna allt som det är. Vi ska inte mixtra med naturen.
Han kommer tillbaka!
Ja.
Han kom tillbaka. Den stora fågeln som kom till oss!
O stora fågel från ovan
du är den största gåvan så med oss du ska förbli
o stora fågel från ovan o stora fågel från ovan
o stora fågel från ovan!
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service