Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
L. 2003 je koalicija z ZDA vstopila v vojno proti Iraku Sadama Huseina.
Država je okupirana.
Vsak dan se odvijajo atentati na vojaške skupine
ter ugrabitve novinarjev in humanitarnih delavcev.
Italija, kot tudi druge članice koalicije,
plačuje zelo visoko ceno v obliki človeških življenj.
Za iraške upornike so vsi Zahodnjaki sovražniki.
BAGDAD, 4. MARCA 2005
Živjo, Kilian.
Avto? - Pripravljen je.
Toyota corolla, najbolj anonimen, kar sem jih našel.
Imamo značke. Od Američanov sem vzel satelitske telefone.
Samo midva s Kilianom greva. - Dobro.
Številke so vnešene.
Kje smo? - Južni Bagdad.
To je ruta Irish, Vernon je spodaj.
Nicola.
Voziva proti četrti, v kateri smo zmenjeni, g. direktor.
Morala bi prispeti čez...
Dvajset minut.
Poklical vas bom, ko prispeva.
Dobro, poročaj mi.
Sta pristala?
V avtu sta, na sestanek se vozita.
Kam? - V Al-Mansour.
Na sedež vlade grem.
Prižgi vse štiri smernike, da naju prepoznajo.
Pol ure sva zgodnja.
Nicola, jaz sem. Prejeli smo namig ovaduha iz Bagdada.
Pravi, da je kraj sestanka drugje.
Če bova šla tja, bova padla v zasedo.
28 DNI PREJ
To so zadnje stvari. - Kaj je to?
Pancerji. Zakaj?
Zakaj vedno vse nosimo, ko si lahko to izposodimo?
Zakaj smo potem to kupili? - To se tudi jaz sprašujem.
Aha.
Daj mi to. - Si videla Pepeja?
Gremo.
Uspelo nam je.
Ste vse vzeli?
Ste prepričani? Gremo.
Prispeli smo.
BAGDAD - BEGUNSKI TABOR
Pozdravljeni. - Pozdravljeni.
Dokumente.
Kdo je ona? - Italijanska novinarka.
Za prijateljski časopis dela, Il Manifesto.
Tu počakajte.
Tam parkirajte. - Hvala.
BAGDAD - KOMPLEKS ZDA
Glave gor, vojaki.
Dajmo, dajmo.
Dajmo, hitreje.
Nimamo časa. Hitreje.
Te bombe topijo kožo, meso in mišice.
Samo kosti ostanejo.
Giuliana, gremo, iti moramo. - Trenutek.
Ste to videli na lastne oči? Povejte mi.
Giuliana, samo pol ure naj bi ostali.
Iti moramo, Giuliana.
Dobro, gremo.
Barbara, Giuliana tu. Ja, malce zamujam.
Ste že na kosilu?
Prihajam.
Zakaj nočeš, da bi vzeli psa? - Midva ga bova sprehajala.
Ker vem, kako se bo končalo.
Prvi mesec ga bosta sprehajala, potem bom vsako jutro in večer...
Ne, pravim, da ga bova midva.
Daj no. - Prisežem.
Obljubiva. - Obljube, prisege...
Prijateljica Francesca vedno sprehaja svojega psa. Tudi jaz bi ga.
Direktor.
Nicola, slaba novica. V Bagdadu so ugrabili še eno novinarko.
Kdaj? - Pred pol ure.
Moraš mi to urediti.
Nisem v Rimu. Nekaj ur bo trajalo, da se vrnem.
Razumem... Pohiti.
Dobro.
Žal mi je, počitnice...
So preložene. Moram se vrniti v pisarno.
Kaj to pomeni? - Kako preložene?
Zakaj? Povej, zakaj.
Težava v službi. Potrebujejo me.
Kar naenkrat te potrebujejo?
Nič ne bo rekel.
Se s tabo res ne da ničesar načrtovati?
Vse je tako skrivnostno. Nikoli ničesar ne pojasniš.
Nikoli niti besedice. - Silvia, nehaj.
Ne moreš tako govoriti z očetom.
Nicola, gotovo je pomembno, ampak lahko bi povedal malce več.
Vsaj svojima otrokoma.
Pozneje bova govorila.
RIM - SEDEŽ IL MANIFESTA
Halo? - Slišal sem, da je Giuliana ugrabljena.
Zanima me, ali je to res.
PARTNER GIULIANE SGRENE
Bolje bo, da govoriš s Polom.
Gabriele?
Pier kliče. Slišal je za Giuliano.
Daj mi ga.
GLAVNI UREDNIK IL MANIFESTA
Pier.
Živjo.
Ja...
Preverili smo, novica je točna.
Žal mi je.
Pier?
Kje je Chiarini? - V Jordaniji bi moral biti.
Poiščimo ga. Njegovi stiki bi nam lahko prišli prav.
Piera bom poklical nazaj. Ne oglaša se.
Ven.
Hitro.
Dobro. Očitno govoriš arabsko.
Kaj? Ne razumem...
Na TV piše, da govoriš arabsko. - Ne razumem...
Na TV. Arabsko govoriš.
Ne govorim... - Vohunka.
Ne. Novinarka sem, prisežem. Ne govorim arabsko.
Utihni.
Noter.
Če me hočete ubiti, to naredite takoj.
Vem, da me ne boste izpustili. Videla sem vaše obraze.
Takoj to naredite.
Antonio, glej, da Nicola kaj poje. - Adijo, otroka.
Ko je kaj nujnega, še piti pozabi.
Bom, gospa.
Pojdi, adijo.
Adijo. Na svidenje.
Vidiš? Smehlja se. Uničil nam je počitnice, ona pa se smehlja.
Smo vse vzeli?
RIM - FORTE BRASCHI SEDEŽ OBVEŠČEVALNE SLUŽBE SISMI
Najprej je treba najti kanal.
Kanali prejšnjih ugrabitev niso bili vedno zanesljivi.
Nibbio, to veš. Baldoni je mrtev.
Pri Baldoniju ni bila težava kanal. To veš bolje od mene.
S komunikacijo so bile težave.
Kanali, ki smo jih uporabljali, se bili vedno zanesljivi.
Po mojem je bolje prek Cie locirati zapor in poskusiti z napadom.
Takoj lahko grem z enoto.
Če obstaja možnost pogajanja, se pogajajmo.
Strinjam se z Nicolo.
Kar izvoli.
Si jo videl?
Ja. Zadnjič, ko sva se zamenjala.
Potem sem prišel v Bagdad. - Si zdaj v Bagdadu?
Ja, ampak šefi tajne službe me pošiljajo z letalom v Rim.
Zakaj? - Zaradi moje varnosti.
Že dolgo sem na Bližnjem vzhodu.
Mogoče ne vedo, da imam samo jaz stike, ki nas lahko vodijo do Giuliane.
Bodi pozoren.
Bom, Gabriele, brez skrbi. Poklical te bom, ko kaj izvem.
Vse moram poskusiti. Adijo.
Hvala. - Prosim.
V sobo grem po kovček,
pa pridem.
Hvala.
Zadnja novica, šef prihaja.
Nič novega ni, ampak vse pozorno opazujemo.
Tu sem.
Živjo. - Takoj mi pojasnite stanje.
Zbrali smo podatke o gibanju v četrti, kjer so ugrabili Sgreno.
Na istem območju so prejšnji mesec ugrabili novinarko Florence Aubenas.
Ste poklicali Francoze? - Ja, ampak nimajo drugih podatkov.
Kaj se je zgodilo z voznikom in prevajalcem?
Prizanesli so jima. Prevajalec je vreden zaupanja.
Vsi naši novinarji ga poznajo in mu zaupajo.
Cia je zaslišala voznika. Očitno je čist.
Uporabili bomo sunitski verski kanal, kot pri prejšnjih ugrabitvah.
Poiščimo vodjo Urema, Al Kubaisija.
Takoj bom poklical. - Potem ga daj meni.
Nicola, še nekaj je.
Il Manifestov dopisnik, Chiarini...
Rekli smo mu, naj se vrne v Italijo, a je izginil.
Samo še to nam je manjkalo.
Omero, pokliči Tibera in mu reci, naj ga najde.
Takoj.
Je moj avto zagotovo v redu?
Nikar ne reci, da mi je vseeno zate, Ryan.
Ne pritožuj se.
Nisi mi všeč, Mohamed, niti malo.
Avto je brezhiben.
Boš videl.
Halo?
Živjo, Tiber. Omero tu.
Živjo, Omero. Kako si?
Dobro, hvala. - Povej.
Najti moramo Stefana Chiarinija,
novinarja, ki je v Bagdadu.
Lahko to narediš? Nujno je.
Dobro. Poiskal ga bom.
DRUGI DAN UJETNIŠTVA
Ena...
In dve.
Zadnja dva dneva. - Dobro.
Izvolite. - Hvala.
Vse to odnesi šefu. - Grem.
Tu si, Jeco. Je to vse?
Ja.
Zate.
Tiber pravi, da je ta človek bivši sunitski politik.
V Sadamovi stranki je. - Dobro.
Zbrali smo nove podatke o novinarki.
Iz Piemonteja je, vojna odposlanka. Na najhujših krajih na svetu je bila.
Družina, otroci? - Partner.
Menda je njena prava družina časopis, za katerega piše, Il Manifesto.
Aktivistka je. Bivši glavni urednik Valentino Parlato jo zelo ceni.
Kdo je zdaj glavni urednik? - Gabriele Polo.
Vse ve o delavcih, tovarniških sporih in sindikatih.
Njegova številka je notri. - Dobro, hvala.
Solidarnost Rima za Giuliano Sgreno,
dopisnico Il Manifesta, ki so jo včeraj ugrabili v Bagdadu.
Pred vladno stavbo so prijatelji, kolegi in mirovne organizacije,
pet ali šest tisoč ljudi, ki zahtevajo, da jo takoj izpustijo.
Bistre oči Giuliane Sgrene opazujejo Kapitolski trg,
poln prijateljev, kolegov, pacifistov, prostovoljcev
in navadnih ljudi. Samo eno prošnjo imajo: Izpustite žensko, ki želi mir.
Prosim, prosim.
Dajte mi papir, prosim.
Za pisanje.
Prosim, potrebujem ga.
To preberi.
Kaj je to? - Edina knjiga v hiši.
V arabščini je.
Rekla sem, da ne govorim arabsko.
Ne morem je brati.
Živjo.
Si še pokonci? - Ti tudi.
Kaj počne?
Spi.
Kakšen je položaj?
Daleč smo. Nihče ni prevzel odgovornosti.
No, mnogi so jo, ampak nihče ni kredibilen.
Utrujen zgledaš.
Ti tudi.
Delam, glede na to, da so počitnice propadle.
Si kaj pojedel?
Nekaj že.
Greva v posteljo.
Ne morem te več nositi.
Vstani in hodi.
Kar miži, jaz te bom vodil.
Lahko noč. - Lahko noč.
Oči. - Živjo.
Glej, kdo je to.
Tega že dolgo nisem videl.
To so bile krasne počitnice. - Prelepe.
Ne hodimo več na take. Nikoli nimaš časa.
Našel bom čas.
Samo neke stvari moram urediti.
Ti pa se odloči, kam bomo šli na pravo potapljanje.
Že vem. - Kam?
Na Rdeče morje, seveda.
Kdaj je najboljši čas za potovanje?
Zakaj?
Povej mi, kdaj je najbolje iti. - Septembra in oktobra.
Dogovorjeno. - Ja, seveda...
Oktober, Rdeče morje. - Verjela ti bom.
Saj mi tudi moraš.
Oktober. - Obljubim.
Halo? - Živjo. Sem Nicola Calipari,
vodim pisarno za iskanje SISMI-ja.
Zadolžen sem za primer Giuliane Sgrene in rad bi se sestal z vami.
Dobro. Kdaj? - Lahko tudi takoj.
Dobro, samo, da se oprham.
Pred vašo hišo sem. Počakal bom.
Prihajam.
Iščemo kanal za pogajanje, ampak ni lahko.
Prvi dnevi ugrabitve so najbolj občutljivi.
Če jih talec preživi, ima veliko možnost, da ostane živ.
Zakaj mi to govorite?
Ker morava sodelovati, da bi rešili Giuliano.
To pa je mogoče samo, če si deliva podatke.
Bojim se, da ste zgrešili poklic.
Zakaj?
Tajne službe delajo kot vi, novinarji. Na podatkih temeljijo.
Ampak mi jih širimo, vi pa skrivate.
Septična jama podatkov ste. - Nekoč davno že.
Danes manj.
Danes se trudimo zagotoviti varnost.
Varnost pa se krepi samo, če podatki krožijo.
Vsaj jaz tako mislim.
Vlada je aktivirala krizno enoto.
Včasih moramo govoriti z vami.
Ampak trenutno,
zaradi Giulianine dobrobiti, boste morali vse, kar rečem, zadržati zase.
Seveda. Nadaljevali bomo kampanjo mobilizacije,
da bi ugrabitelji vedeli, da Giuliana ni vohunka.
Prav tako sodelovanje želim.
Hvala.
Se lahko tikava?
Seveda.
Še eno uslugo potrebujem.
Prepričaj svojega dopisnika v Bagdadu, Chiarinija, da se vrne v Italijo.
V redu.
Maestro. -Dragi profesor, kaj vas je prineslo sem?
Tiber, ne zafrkavaj me.
Zakaj tajna služba vztraja, da se vrnem v Italijo?
Poskušam pomagati Giuliani
in iščem podporo domačinov.
To vedo.
Ampak vedo tudi, da imaš kanal za dobivanje podatkov o Sgreni:
politika.
Politika?
Tistega, s katerim si se dobil na kavi.
Ta je moj prijatelj.
Misliš, da sem bedak iz Bagdada?
Vse vem.
Lahko ta tvoj stik najde zvezo do ugrabiteljev?
Ne dela za vojsko.
Ne, ampak mogoče so ugrabitelji bivši vojaki,
zvesti Sadamu,
in mogoče pozna koga tam.
Mogoče, ampak ga bomo morali prepričati.
Spomni ga, da je Sgrena prijateljica Iračanov,
da je proti ušivim Američanom, ki se vedejo kot šefi na našem domu.
Res si postal Iračan.
Tiber, tu sem z Nibbiom, na zvočniku si.
Kako ste, gospod?
Lahko bi bil bolje. Ti?
Gre, kot revežu. Tako je govoril moj oče.
Kakšna novica?
Govoril sem s Chiarinijem.
Preko svojega stika je mogoče našel posrednika.
Na kateri ravni?
Nekoga, ki lahko pelje Chiarinija na pogovor z ugrabitelji.
Mogoče je to prenevarno. - Ne. Ustavi ga.
Ne moremo poslati novinarja na pogovor s teroristi.
Ima Chiarini že dogovor s to osebo?
Tako se zdi. Jutri zvečer. - Naj ti pove, kje.
Jaz bom šel na sestanek namesto njega.
Dobro.
Chiarini, greva.
Italija se ti zahvaljuje za stik in za vse, kar si naredil,
ampak pravijo, da ni varno.
Rekel sem jim, da poznaš to delo, ampak preveč je tvegano.
Preidi k stvari.
Odpeljali te bomo na letališče. Domov greš.
Ampak častno.
Edina čast mi je dobro opravljati svoje delo. Pomagati ljudem.
Vi pa mi to jemljete.
Ne, to je ukaz vlade.
Položaj je preslab. Vsi novinarji morajo oditi.
Povej mi... Zakaj bi rad končal kot kolegica?
Vedno si bil gospod.
Čuvaj se.
Ti tudi.
Tiber? - Nibbio.
Lepo vas je videti.
Možak je po telefonu rekel Chiariniju, da mu je ime Tarik.
Dogovoril se je za sestanek v četrti, ki je v izgradnji.
Kdaj? - Čez štiri ure. Grem z vami?
Ja. Vzemi fotoaparat.
PETI DAN UJETNIŠTVA
Kaj je? - Moram govoriti z žensko.
Zakaj z žensko?
Žensko težavo imam. Moram govoriti z žensko. Prosim.
Dobro, razumem.
Kot sem vam rekel, poznam ljudi, ki poznajo določene ljudi.
Lahko vam najdem stike, ki jih iščete.
Torej nimate zares stika.
Samo čas mi tratite. - Stojte...
Verjemite, lahko pridem do ljudi, ki imajo to žensko.
Kaj bom dobil v zameno? - Kaj želite?
Dva generatorja za namakanje svojih polj.
Zaradi vojne vse umira. Zaradi Američanov.
Našel bom generatorja. Jutri se dobiva tu ob istem času.
Ne tu. - Zakaj? Zaupajte mi.
Ne zaupam vam.
Našel vas bom v vašem hotelu.
V hotelu Bahji sem.
Živjo, Nibbio.
Živjo, Clayton. Je vse v redu?
Ja. Hvala za vprašanje. Pozdravite Petra.
Živjo, Peter. - Živjo.
Bomo sedli v hotelu? Tam vama lahko kaj ponudim.
Ne pijem v službi. To je neprofesionalno.
Dobro... Kaj je? Kaj mi morata povedati?
Da veva, kje je zaprta novinarka. Mogoče.
Mogoče? Kaj to pomeni? Prenašata podatke ali...
Pomeni, da moraš počakati,
da naredimo, kar je treba,
in ti tako mogoče prihranimo nepotrebno tveganje.
Ne skrbite zame.
Mislim, da imam stik. Samo čas potrebujem, pa bomo rešili novinarko.
Cia smo, hitrejši smo. To veš.
Imate lokacijo? - Imamo.
Kako ste izvedeli zanjo? - Od presnetega terorista. Tu je.
Vprašal sem te pofukano vprašanje, kurbin sin.
Povej mi, kje je.
Nehajte. Vdam se. Povedal vam bom...
Si slišal, kaj je rekel?
Povedal je, kje jo imajo. Ti to ni dovolj?
Ne. Oseba, ki jo mučiš, ti bo povedala, karkoli hočeš.
Si slišal?
Vidim, da ima stari Nibbio še kak as v rokavu. Dobro, povej.
Nič gotovega nimam, ampak vem, da je racija nevarna.
Poleg tega... Če bi bili prepričani o tem podatku,
bi se takoj odzvali,
kot ste to počeli doslej.
Točno. Samo obvestit sva te prišla, stari.
Zelo ljubeznivo od vaju. Ampak ne povzročajte mi težav.
Ne bi prvič vsega zafrknili.
Blizu sem. Se lahko izognete tem neumnostim?
Nicola. Moral bi že vedeti, da midva s Petrom
ne odločava. Zvezane roke imava.
Zunaj počakajta.
Prinesla sem vložke, šampon in krtačko za zobe.
Vzemite. To uporabite in pazite, da česa ne umažete.
Kdo si?
Preoblecite se. To oblecite. - Kako ti je ime?
Lahko me kličete Karima.
Če boste dolgo tu, vam bom prinesla še rjuh.
Stoj.
Me bodo ubili?
Niso se še odločili.
Vstani!
Soba je varna.
Američani so nepremišljeni.
Kot sem pričakoval. Vpad ni uspel.
Splašili so ugrabitelje, ki so se mogoče odločili,
da se znebijo talke.
Kaj boš naredil?
Ne vem.
Zveza bi se morala oglasiti, ampak že ure čakam.
Po mojem je ta pot zaprta.
Poslal sem njegovo fotografijo. Ste jo preverili?
Ja, ampak nismo našli imena.
Nicola, Omero tu. - Povej.
Se spomniš stotnika policijskega okrožja Hamra?
Ja, Hasan.
Moramo izvedeti, ali je tudi on preverjen.
Takrat je bil eden redkih sunitov, ki so obdržali službo.
Ideja ni slaba. Preveri, ali je še tam. K njemu grem.
Dobro. Adijo.
Gremo, družba.
Kakor rečete.
Na svidenje.
Živjo. - Živjo.
Hvala, da si se tako na hitro sestal z mano.
Kako vam lahko pomagam? - Vašo pomoč potrebujem, Hasan.
Tega človeka iščem.
Menda je lastnik kmetije. Mogoče v predmestju. Mi ga lahko najdete?
Zakaj ga iščete?
Iz razloga, za katerega Američani ne smejo izvedeti.
Veste, da v Bagdadu ne moreš narediti ničesar, ne da bi oni vedeli.
Če ne smejo vedeti, jim pač ne povejte.
Ne vem, Nicola.
Ste eden redkih sunitov, ki so ohranili položaj.
Ne želite narediti ničesar za svoje ljudi?
Seveda, ampak dajte...
Poslušajte. Vem, da je vaš sin hudo bolan.
Vem, da je zdravljenje tu zapleteno. Veliko tega manjka.
Ga ne bi hoteli peljati v Italijo in zdraviti
v eni najboljših pediatričnih bolnišnic na svetu,
Bambino Gesù v Rimu?
Ne morem od tod. Ne bodo me izpustili iz Iraka.
Vas ne, vašo ženo pa.
Lahko gre z njim in ostane poleg njega, dokler ne okreva.
Za vse bom poskrbel. Brez skrbi. Poznate me.
Prosim, Hasan... Pomagajte mi ga najti.
Tarik.
Kako ste me našli?
Skupne prijatelje imava. Poslušajte...
Ne. Nočem vas poslušati.
Tarik, poslušajte me, prosim.
Niso Italijani sinoči napadli tiste hiše.
Nič nismo imeli s tem.
Ste. Vi in Američani ste isti.
Našel sem vam generatorja in lahko uredim kopanje vodnjaka.
Kdo pravi, da boste to tudi naredili?
Nihče. Besedo vam dam. Lahko vam ponudim vodo in elektriko, verjemite.
Tisto, kar se je zgodilo sinoči, se ne bo ponovilo.
Morate reči, da smo se pripravljeni pogajati,
ampak prej potrebujem kaj konkretnega.
Fotografijo. Posnetek bi bil še boljši.
Morate pa delovati hitro.
Dajte mi dva dni. - Ne. Lahko vam dam en dan.
24 ur imate. Potem se vrnem v Italijo.
Sva dogovorjena?
Ja.
SEDMI DAN UJETNIŠTVA
To si obleci. - Kaj hočete od mene?
Tja jo pelji.
Svojo vlado morate prositi, naj umakne čete. V svojem jeziku.
Ampak jaz sem novinarka nevplivnega časopisa.
Zakaj bi me ubogali?
Ker morajo dojeti, da se vojna nadaljuje.
Ker imamo Iračani enako pravico, da se borimo za osvoboditev domovine,
kot je bilo to v Vietnamu in Alžiriji.
Vsi imajo pravico do upora. Strinjam se z vami.
Briga me, če se strinjate. Ubogajte me.
Dovolite, da ne prosim samo vlade
ampak vse sile, ki se borijo proti vojni. Mogoče mi prisluhnejo.
V redu. Snemaj.
Od konca januarja sem bila tu,
da bi pričala stanju naroda, ki vsak dan umira.
Na tisoče ljudi nima hrane, elektrike ali vode.
Prosim, končajte okupacijo.
To prosim italijansko vlado.
Prosim italijanski narod, da pritisne na vlado.
Ta narod ne sme več tako trpeti.
Umaknite čete iz Iraka. Pomagajte mi...
Prosim, pomagajte mi.
Roti moža... Roti družino.
Ne, ne, nočem... Ni to dovolj?
Ne komentirajte naših zahtev. Ubogajte naše ukaze.
Kako ne razumete, da vaše življenje visi na nitki?
Pier, pomagaj mi.
Vedno si mi stal ob strani.
Pokaži moje fotografije otrok in žensk, ki so jih zadele
kasetne bombe.
Računam nate. Moje edino upanje si, Pier.
Prosim, pomagaj mi.
Vstopite.
Nicola Calipari, me veseli. - Pier Scolari.
Izvolite, sedite.
Prosim italijansko vlado.
Prosim italijanski narod, naj pritisne na vlado.
Ta narod ne sme več tako trpeti.
Umaknite čete iz Iraka.
Pomagajte mi.
Pier, pomagaj mi.
Vedno si mi stal ob strani. Pomagaj mi, prosim.
Pier, pomagaj mi, prosim.
Pokaži moje fotografije otrok in žensk, ki so jih zadele
kasetne bombe.
Računam nate. Moje edino upanje si, Pier.
Prosim, pomagaj mi.
Ti posnetki ne služijo zares
kot prošnja za umik čet.
Ugrabitelji vedo, da jim nikoli ne bodo ustregli.
Čemu potem služijo?
Kot dokaz, da je talec živ in za odpiranje kanala.
Tu nam lahko pomagate vi.
Kako?
Giuliana omenja kasetne bombe ter fotografije
žensk in otrok, ki so jih zadele.
Objavili smo jih takoj po bombardiranju Hille.
Spet jih objavite.
Iste fotografije? - Ja.
Giulianini ugrabitelji bodo vedeli, da smo prejeli sporočilo.
Upajmo, da se nam bodo kmalu oglasili.
Pier, pogumno.
Spravili jo bomo domov.
ENA IZMED NAS
Tiber, povej.
Prejeto, hvala.
Kontaktirali so nas. Imamo naslov.
Gremo v specialne operacije.
Videli smo video. To je dokaz, ki smo ga čakali.
Manjka pa predlog za sestanek.
Predlog je prispel maloprej. Prek enega naših virov.
Iz Bagdada? - Ja, ampak sestanek je v Dubaju.
V Dubaju? S kom? - Za zdaj niso povedali.
Rekli so samo, da bo v luki, v pristanišču št. 5.
Si prepričan o tem sestanku?
Ne.
Ampak trenutno je to naša edina pot.
DUBAJ
Tu je.
Vozi.
Dobro jutro. - Dobro jutro.
Hvala.
Dobrodošli v Dubaju.
Težko boste izgovorili moje ime.
Lahko me kličete g. Simbel.
Bi raje govorili angleško? - Ja, hvala.
Mi zagotavljate, da v celoti predstavljate svojo državo?
Seveda. Sem general italijanskih oboroženih sil.
Tu sem v imenu svoje vlade.
Uživajte v čaju.
Hvala.
Iti moram. Čas molitve je.
Povejte mi kaj o ge. Sgreni. Je dobro?
Pozneje vam bom povedal, kar vas zanima. Molitev ne more čakati.
Zahid, Kilian, tu vaju ne potrebujeva.
Spodaj naju počakajta.
Limono ali mleko?
Tolaži me, da je Giuliana Sgrena dobro,
ampak znesek odkupnine je zelo visok.
Beseda odkupnina mi ni všeč.
Izberite boljšo.
Izmenjava.
V redu. Cena izmenjave je zelo visoka.
Mogoče,
ampak cena, ki jo Iračani plačujejo za to vojno,
je veliko višja in veliko bolj boleča.
Še več. Katastrofalna odločitev Američanov
o umiku sunitov s političnega prizorišča
in ustvarjanju izključno šiitske vlade,
je vse zapletla.
Poglejte me. Iračan sem
in sunit.
Pomemben menedžer sem bil.
Rad bi sodeloval v novem demokratskem življenju Iraka,
pa sem namesto tega tu, v izgnanstvu,
čeprav nisem zagrešil nobenega zločina.
Mi vse to govorite,
ker bi se radi vrnili na politično prizorišče svoje države?
Nekaj več vam govorim, gospod.
To, da bi lahko bila Italija
politični sogovornik sunitov.
Lahko bi posredovali med nami in Američani.
V tem primeru bi lahko takoj ustavili napade,
ugrabitve in še marsikaj.
DVANAJSTI DAN UJETNIŠTVA
Izpustite Giuliano!
SVOBODA ZA GIULIANO SGRENO IN IRAČANE
Halo?
Živjo, Gabriele. Tu sem, na protestu.
Kje si?
Na tvoji levi.
Prihajam.
Živjo.
Prišel sem ti potrdit, da so se pogajanja začela.
Res? -Ja.
Sijajna novica. - Ne smeš je širiti.
Si lahko mislim.
Težava je v tem, da so ugrabitelji
poleg denarja zahtevali politično kompenzacijo.
Pa ti?
Kaj misliš o tej kompenzaciji?
Nujna je.
Dokler se bodo suniti počutili izključene, ne bo miru.
Se Američani strinjajo s tem? - Ne.
Mislijo, da je laže vladati razdeljenemu arabskemu svetu.
OSVOBODITE JO
Hvala, da si mi poročal o vsem.
Protest se začenja. Greš?
Ne.
Mogoče pride moja hči, čeprav sem ji rekel, naj ne hodi.
Skoraj zagotovo me ni ubogala.
Adijo.
Živjo. - Živjo.
Živjo.
Vidim, da si me ubogala.
Nisem. In?
V čem je težava?
V tem, da sem ti rekel, da ne hodi.
Zakaj? Je prenevarno? - Lahko bi bilo.
Ti mi boš govoril o nevarnosti?
Dojela sem, kaj delaš. Tvoje vedenje nima smisla.
Ne živim na drugem planetu. Gledam TV... Vem.
Kakšno zvezo ima to s...
S protestom sem na svoj način sodelovala pri njeni osvoboditvi.
Zadetek in potop.
Potapljam se.
Kaj se smeješ?
Današnji otroci prehitro odraščajo.
Pri njenih letih nisem bil tako pameten. -Jaz pa.
Veš, da so punce naprednejše...
Ja, poznam to zgodbo o ženskah, ki so boljše v vsem. Vdam se.
Ženska je, sprijazni se s tem. - Kakšna ženska neki.
Pri 18-ih je še deklica.
ŠTIRINAJSTI DAN UJETNIŠTVA
Dobro, počakal bom.
Molil si.
Ja. Ti ne moliš?
Ne. Ne molim.
Zakaj ne?
Ker ne verjamem v nobenega boga.
Ker si komunistka, kot pravijo na TV?
Ne, ne zato.
Končala sem. Hvala.
Poskusi vse pojesti.
Ampak... Tudi Italija želi mir, verjemite.
Vaše poglede sem posredoval najvišji ravni.
Ampak položaj vlade je zelo jasen. Ne moremo biti vaši sogovorniki.
Naša vlada tega ne more narediti, ampak...
Vaša vlada ni dovolj pogumna.
Ampak lahko bi vam uredil potni list.
Pojasnite to.
Potni list, da pridete k nam, predavate,
negujete odnose in zagovarjate sunitski cilj.
Potni list bi lahko bil zanimiva rešitev.
Pa denar? - Poleg denarja, seveda.
Toda v tem trenutku je treba znesek znižati.
Kaj je vaša končna zahteva?
Še vedno hočejo 12 milijonov dolarjev,
a bom nekako znižal znesek. Ostaja vprašanje političnega priznanja.
Ne priznavamo tistih, ki ugrabljajo novinarje in jim režejo vrat.
Lahko bi se omejili na preprosto gesto,
ki bi mojemu sogovorniku, sunitskemu menedžerju, veliko pomenila.
Razmišljal sem...
Lahko bi mu dali potni list, da pride v Italijo
oziroma v Evropo, kjer bo lahko imel konference in sestanke
ter govoril v imenu 30 % sunitske populacije,
ki jo je ameriška administracija povsem zanemarila.
Normalno je, da se je po Sadamu administrativna struktura spremenila.
Vem, ampak...
Začetek pogajanj s suniti
bi pomenil odpiranje poti.
Kot vlada lahko Američanom ponudimo
perspektivo dialoga z manjšino, ki ima v rokah oborožen upor
in organizira napade ter ugrabitve.
Zveni razumno.
Pred kakršnokoli odločitvijo moramo to prenesti premierju Berlusconiju.
Jaz bom. Kmalu se dobiva.
G. Calipari, hvala za vse, kar počnete.
Jasno nam je, kako težko je.
Hvala.
Nasvidenje.
Precej dobro je šlo.
Prepričan sem, da nas bo premier podprl.
Upajmo.
Giulio, kaj ti praviš?
Še me mučijo dvomi.
Pred sestankom sem govoril z ameriškim veleposlaništvom.
Proti plačevanju so.
Uradno že, ampak tudi oni plačujejo pod mizo.
Ja, to delajo prek prijateljske države.
Najpomembnejše jim je, da pred javnostjo delujejo neomajno.
Svet ve, da se ne pogajajo.
Mnoge njihove talce so ubili na najhujše načine.
Mnenje javnosti v takih primerih ni pomembno?
Seveda je.
Kdo je sploh ta g. Simbel?
Kaj zagotavlja?
Kako veš, da nas ne vleče za nos?
Bomo plačali? Razširimo novico, pa bomo videli, koliko g. Simblov se pojavi.
Zame je vsaka ugrabitev epizoda vojne.
Vedno se potrudim uresničiti dvoje...
Osvoboditi talca in narediti korak bliže koncu vojne.
V resnici si pritajeni pacifist. Tega nisem vedel.
Čestitam.
Če vlada privoli, bomo nadaljevali po predlogu, ki smo ga dali ministrstvu.
Kdo je ostal v Dubaju? - Omero.
Takoj ko se stvar sprosti, se bom vrnil tudi jaz.
Nocoj si bom vzel prost večer.
Prav imaš.
Ustavi, ko boš lahko. Ven grem.
ITALIJANSKI RDEČI KRIŽ
Spita.
Če mi še kdaj predlagaš akcijski film, se bom ločila, prisežem.
Kaj imaš proti akcijskim filmom?
Ta je bil dober,
dobro posnet. Preprost.
Celo preveč.
Kaj bi lahko še gledala? - Kiarostamijev film.
Vsi njegovi filmi so enaki.
Tip brez besed hodi od vasi do vasi po iranskih prašnih cestah.
Čudovito.
Veš, zakaj si mi še vedno tako všeč?
Zakaj?
Ker mi po tolikih letih še odpiraš vrata.
Omero, tu sem. - Živjo.
Danes je g. Simbel zelo jezen. - Kaj se je zgodilo?
Pravi, da nismo spoštovali dogovora in da ga hočemo prevarati.
Ne razumem, o čem govori.
Nič več ni hotel povedati.
Besen je bil. Pravi, da bo govoril samo s tabo.
Takoj ga bom poklical. - Dobro.
Halo? - Gospod, kaj se je zgodilo?
Zelo sem razočaran.
Ne zaupate mi... - Prosim? Zaupamo vam.
Zakaj se pogajate še z drugimi?
Pogajanja so moja odgovornost
in z nikomer drugim se ne pogajamo.
Pa Rdeči križ?
Rdeči križ? Nič ne vem o tem, verjemite.
Dajte mi malo časa.
Da vidim, kaj se dogaja, pa se vam oglasim.
V redu.
Posrednik, ki sem ga našel, se bo umaknil,
ker je včeraj nekdo ukrepal, ne da bi mi povedal.
Pravzaprav mi namenoma ni nič povedal.
Pa kaj, če poskušam še drugače? Več poskusov, bolje je.
Prav nasprotno.
Več je poskusov, bolj je vse zmedeno.
Kdo ocenjuje, kaj je zmeda? Ti? -Ja, jaz.
Direktor me je zadolžil za to.
Teroristom se zdi, da jih poskušamo prevarati.
Ne moremo izgubiti kredibilnosti in ogroziti življenja talke.
Sgrenin partner in Il Manifesto zaupata meni.
Komunistični časopis, ki proda 30 000 izvodov? Daj no.
Italijanski pacifisti podpirajo Il Manifesto.
Na milijone jih je.
Milijoni naših državljanov, ki ne podpirajo vojne, ne verjamejo vanjo
in mislijo, da je to samo ameriški načrt, da se polasti iraške nafte.
Nas ne briga zanje?
Dovolj.
Ne bomo se prepirali, medtem ko čas beži.
Nicola, ponovno vzpostavi svoj kontakt.
Takoj.
Spoštoval sem dogovor. Lahko pojasnim?
Ja.
To, kar se je zgodilo, se lahko ponovi.
Ne. Verjemite. Nihče se ne bo več vpletal.
Ampak preveč časa je minilo. Potrebujem dokaz, da je talka še živa.
Brez dokaza bomo vse ustavili.
Dobili boste dokaz. - Hvala.
DVAJSETI DAN UJETNIŠTVA
Preveč ste shujšali. Morate jesti.
Ne morem. Samo jokam lahko.
Morali bi. Pomaga.
Po vaši zaslugi so moje solze presušile.
Nič nimam nič vam, ampak vi ste napadalci.
Če je to res in če res čutite usmiljenje...
Nisem omenila usmiljenja in nisem se prišla pogovarjat z vami.
Morate napisati pismo možu.
Vsebovati mora stvari, za katere vesta samo vidva.
Kdo zahteva pismo? - To ni vaša stvar.
Se pogajajo? Se moja vlada pogaja?
Ne vem. To ni odvisno od mene.
Ampak je res. Veste, da je res. Dajte mi malce upanja.
Napišite pismo.
To preberite... - Kaj je to?
Med festivalom v Ashuri je samomorilski bombaš...
V pismu morate omeniti ta dogodek.
To je dokaz, da ste danes še živi.
Kaj je?
Nič.
Zakaj sprašuješ? - Ker te poznam.
Kaj je narobe?
Vsega sem sit.
Hočem se vrniti v policijo.
Poskušam rešiti življenje tej ženski, pa se nekdo vmešava zaradi slave.
Pa naj se. Kaj te briga? - Ne.
Zakaj ne? - To moram narediti jaz.
Vem, da mi lahko uspe. Tudi prej mi je.
Uporabil bom identično metodo.
Ne moreš požreti ponosa in tega prepustiti drugi ekipi?
Ne gre za ponos. Druga ekipa bi sledila ameriški liniji.
Poskusili bi spektakularno akcijo, v kateri bi lahko ljudje nastradali.
Mogoče tudi talka.
Oprosti.
Je to njena pisava?
Ja.
Ja, ona je, prepričan sem.
Prepoznam način, na katerega piše moje ime.
S čudnim P, kot ga piše samo ona.
Dobro.
Dober korak naprej.
Pa zdaj? Kaj naprej?
Jutri grem tja, da bi to zaključil. Obveščal vas bom.
Hvala.
Hvala tebi.
Če bo šlo vse, kot je treba,
si bo premier, proti kateremu se boriš vsak dan, prvi prisvojil uspeh.
Vem... Ampak mi ga ne bo treba objeti.
Mogoče bo on objel tebe.
Pridi me branit pred njim.
Nič ti ne morem obljubiti.
Zelo je živahen.
Ko se bo vse to končalo, bova peljala ženi na večerjo
in klepetala o drugih stvareh.
Ja.
Torej boš jutri odpotoval?
Recimo, da se bom jutri še malo približal Giuliani.
Zaupaj mi.
Zaupam ti.
Pa potem?
Kako to misliš?
Boš naredi, kot si rekel?
Se boš vrnil v policijo? - Ja.
Si prepričan?
Ja.
Ne, ne.
Še malo.
Živjo.
Kako si? - Dobro.
Greš spet na pot?
Ja.
Ampak to je zadnjič.
Vedno to rečeš.
Popazi na brata in njegove naloge. Samo na nogomet misli.
Filippo je star enajst let. Bo že sam.
Brez skrbi. - Dobro.
Dobro.
Jo boš pripeljal domov, ne?
Jo boš pripeljal, ne?
Bom, ljubica.
Vrnil jo bom domov.
Adijo.
Adijo, ljubica.
Pridna bodi.
Ti tudi.
Poslušajte... Kaj bi sicer dobili?
Še enega mrtvega talca, nobenega denarja in vaši ljudje
bi imeli še slabši sloves. To ni mir.
To ni mir, ki ste ga omenjali.
Dobro, sprejmem. Pod enim pogojem...
Da potni list pride z denarjem. Niti minute pozneje.
Samo tako boste dobili, kar hočete. Prav?
Dogovorjeno.
Imaš vse? - Ja, osebno sem preveril.
V Bagdad gremo. Kilian nas čaka tam.
Alarico in Jeco gresta z mano. Omero, ti boš ostal do izvršitve izmenjave.
Če ti rečem "trije smo", pomeni, da jo imam.
Šele takrat lahko dobijo aktovke. - Dobro.
27 DAN UJETNIŠTVA
Kmalu boste svobodni.
To je darilo našega vodje, ki se je uspešno pogajal za vašo osvoboditev.
Nadenite si jo, ko boste šli ven, in recite, da smo lepo ravnali z vami.
Hvala.
Niti vajinih imen ne vem.
Jaz sem Hsien. - Hsien.
Pa ti?
Abbas.
So to vajini pravi imeni?
Ne verjamem, da me boste izpustili.
Pa bi morali.
Muslimani ne lažejo.
Dober dan.
Dajte mi to...
In to.
NAJDALJŠIH MESEC DNI
Sploh kaj ješ?
Seveda, brez skrbi.
Mi lahko daš Filippa? - Filippo, oči kliče.
Tu je.
Halo, oči? - Vse najboljše, srček.
Hvala.
Čutiš breme teh dvanajstih let?
Ja, totalno. Težko je.
Vem, razumem te.
Kako boš proslavil?
Mame nas bodo mogoče pozneje peljale na kegljanje.
Škoda, da nisem z vami.
Vem, žal mi je.
Naslednje leto, prav?
Darilo imam zate.
Kaj pa? - Presenečenje je.
Ampak zagotovo ti bo všeč.
Ne samo tebi.
Nič več ne smem povedati. - Koliko moram čakati?
Še malo, zelo malo. - Dobro.
Daj mi mamo.
Še enkrat vse najboljše, srček.
Hvala, oči. Adijo.
Mama?
Nicola? - Rosa...
Samo spet sem hotel slišati tvoj glas.
Samo nekaj je... - Kaj?
Veš, zakaj
si tudi ti meni po vseh teh letih še vedno zelo všeč?
Zakaj?
Ker me pelješ gledat tiste filme.
Iranske, korejske, japonske.
Tega nihče drug ne bi zmogel.
Ob njih zaspim bolje kot v svoji postelji.
Kmalu se vrni.
Takoj ko bom lahko, draga.
Adijo.
BAGDAD - 4. MAREC 2005
Sta pristala?
V avtu sta. Vozita se na sestanek z ugrabitelji.
Kam? - V Al-Mansour.
Na vlado grem.
Pol ure sva zgodnja.
Čakala bova.
Ja. - Lokacija sestanka je spremenjena.
Kje je zdaj?
Ovaduh pravi, da za hotelom Babylon.
Si prepričan? - Tako je rekel.
Ja? - Nicola, jaz sem.
Dobili smo namig ovaduha iz Bagdada.
Pravi, da so spremenili kraj sestanka. Na drugi strani reke je.
Kje točno?
Za hotelom Babylon. Menda je tam neka uličica.
Je Pollari s tabo? - Ne, na vladi je.
Dobro.
Ja? - Tiber, nujno je.
Moram vedeti, ali je uličica za hotelom Babylon varna.
To ni dober kraj. Zakaj bi šel tja?
Ne morem ti povedati.
Dobro. Pokličem te čez deset minut.
Gremo, fantje.
Gremo, poročnik. - Gremo.
Dajmo. Hitreje.
TANKIST AMERIŠKE VOJSKE
Reci, Tiber? - Položaj mi sploh ni všeč.
Ne hodita sem.
Če bova šla tja, bova padla v zasedo.
Ja? - Namig je lažen.
Če bova šla tja, naju bodo ubili. Od kod prihaja podatek?
Ni iz prve roke.
Lažen je. Ne vpletajte se več.
Jaz sem na terenu in jaz odločam.
Nadenite si očala.
Če naletimo na kontrolno točko, ostanite mirni.
Ne razumem.
Sedite v avto, prosim.
Samo tiho bodite.
Predolgo sva tu. - Vem.
Vozi.
Fantje, prispeli smo. Takoj zavarujte lokacijo.
Gremo. To ni šala. Opazuj predor.
Je to res eden najljubših krajev samomorilskih bombašev?
Ne poslušaj čenč.
Menda je bilo tu v zadnjih dveh letih več kot 15 000 spopadov.
Ljudje marsikaj govorijo.
Kot naš predsednik, ki je pred dvema letoma razglasil konec vojne.
Je tako? - Ja.
Tu je.
Giuliana, Nicola sem.
Pierov in Gabrieleov prijatelj.
Konec je, svobodna si.
Domov te bom peljal, v Italijo.
Pridi.
Zdaj si z nama.
On je Kilian.
Domov te bova peljala.
Kilian, prižgi luč.
Zadaj bom sedel s tabo, da boš mirnejša.
Stotnik, ne bi smeli biti tako dolgo tu.
Pravila dovoljujejo največ 30 minut.
Dve uri sta minili.
Ostanite tam še 20 minut, pa vas pridemo zamenjat.
Omero, trije smo. Ponavljam, trije smo.
V avtu smo, vračamo se.
Dobro.
Greva.
Sijajno.
Ta mesec sem spoznal Piera. Kmalu ga bomo poklicali.
Pa tvojega glavnega urednika. Tudi njega zelo skrbi.
Dober večer, premier.
Dober večer, g. premier.
Dovolite, da vam predstavim glavnega urednika Il Manifesta.
Čestitke za vaš časopis.
Čeprav niste najprijaznejši do mene, vas spoštujem.
Pier Scolari, partner ge. Sgrene.
Zabave je konec, žena se vrača.
Imamo sijajno novico.
Giuliana Sgrena je pravkar osvobojena.
Mama, očku je uspelo.
Rešil jo je. - Kdo ti je povedal?
Pravkar je v poročilih. - Dobro, pridem domov.
Stotnik, kaj se dogaja?
Veleposlanik bi moral iti mimo, ampak ga ni bilo.
Je kaj narobe?
Veleposlanik se je vrnil v Camp Victory. Po drugi poti je šel.
Prosim? S spoštovanjem, stotnik, kaj vraga še počnemo tu?
Do letališča je manj od kilometra.
Kmalu bomo prispeli.
Nicoli bom povedal o pripetljaju z Berlusconijem.
Oprostite, takoj se vrnem.
Ja?
Direktor, še malo, pa bomo tam.
Kilometer od letališča smo.
Caliparija vam bom dal.
Pazi.
Kilian?
Kilian.
Z italijanskega veleposlaništva smo. Ne streljajte.
Pokaži pofukane roke.
Ne streljajte. Z italijanskega veleposlaništva smo.
Utihni! Ven iz avta!
Ven iz avta!
Na kolena.
V avtu imamo dokumente. Preverite avto.
Utihni!
Sranje.
Vojak, pridi sem. - Ja, gospod.
Direktor. Me slišite? - Ja.
Američani so streljali na nas.
Pazi na njeno glavo.
Počasi. - Položi jo na tla.
Položi jo. Pazi na njeno glavo.
Sranje.
Sgrena je ranjena, ampak živa.
Pomagajte mi. - Prihajam.
Kaj vraga smo naredili?
Calipari je mrtev.
Gospodje, oprostite.
Operacija zaščite veleposlanika je končana. Negroponte je na sedežu.
Lahko dezaktivirate nadzorno točko.
Stotnik, težavo imamo. Prišlo je do spopada.
Je kdo mrtev? - Sranje.
Na naši strani ne. Ampak v avtu je ranjena ženska.
Hudo je ranjena.
Čim prej jo moramo prepeljati v bolnišnico.
Takoj.
Poročnik.
Poročnik. To smo našli v avtu.
Mrtev je, gospod.
Italijan je. Mrtev je. - Kdo je? Vaš mož? Brat?
V civilu je, ampak na izkaznici piše, da je general.
Pustite me skozi.
Prosim, vsi na desk. Novinarji ven.
Vsi novinarji ven, prosim.
S kolegi iz Il Manifesta moram govoriti.
Gospodje, pojdite iz prostora.
Pojdimo v drugi prostor.
Ampak oni morajo ven.
Kaj se dogaja? - Povedal vam bom, trenutek.
Zdaj vam bom povedal.
Kolegi, zgodila se je katastrofa.
Američani so streljali nanje.
Vozili so proti letališču.
V avtu so bili trije.
Dva tajna agenta in Giuliana.
Nenadoma so streljali nanje.
Giuliana je ranjena, ampak je dobro.
Drugi agent tajne službe je ranjen...
Nicola Calipari je umrl.
Kdo je on?
Človek, ki jo je rešil, je umrl. - Pogajalec?
Ja, pogajalec.
Očitno jo je revež
še drugič rešil, ker...
Zaščitil jo je s svojim telesom in nastradal.
Nicola Calipari
je bil dober človek.
Ada, hvala. - Dobra večer.
Živjo, Filippo.
Za preiskavo smrti Nicole Caliparija
so sestavili italijansko-ameriško komisijo.
Nastali sta dve poročili, ki sta si v mnogih točkah nasprotovali.
19. junija 2006 je okrožni tožilec zahteval obtožnico
proti tankistu Mariu Luisu Lozani.
25. oktobra 2007
je porotno sodišče zavrnilo obtožnico zaradi "nepristojnosti".
Nekaj mesecev pozneje je vrhovno sodišče to potrdilo.
Giuliana Sgrena živi in dela v Rimu. Še vedno je novinarka.
Predsednik Italije Carlo Azeglil Ciampi
je na lastno iniciativo dodelil Calipariju zlato medaljo za pogum.
Umor Nicole Caliparija je ostal nekaznovan.
POGAJALEC
MEDIATRANSLATIONS