Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Krásné dobré ráno! Je osm hodin a začínáme hezky zvesela.
Čas neuvěřitelně letí! Už je prosinec
a to znamená jediné.
Vánoce jsou za dveřmi.
Dnes ráno je obloha jasná a teploty se drží nízko,
což je ideální počasí pro navození vánoční nálady.
Město zdobí vánoční světýlka,
všude je cítit horká čokoláda,
no a vánoční koledy...
Některé hrají už pěkných pár týdnů.
Ale vánoční čas právě začíná!
Lucasi, snídaně!
Ano, je to neuvěřitelné, ale to jsem já, Salva Molina.
Ten, co má rejstřík delší než Příběhy Dona Quijota.
Až donedávna jsem běžně snídal pivo a olivy.
V pravé poledne.
Ale před pár lety jsem zachránil Vánoce
a Santa Clausův zadek,
no a teď sekám dobrotu.
- Dobré ráno, ty můj kluku! - Tati!
Jde se snídat.
A co je nejdůležitější, je ze mě i vzorný táta.
Díky, tati. Je to mňamka.
Snídaně šampionů. Vitamíny, bílkoviny a...
Prostě samé zdravé věci. Pojď si připít.
Na zdraví!
Nový Salva tráví čas se svým synem.
Umírám hlady.
Doma.
Ach jo, zase marmoška?
Neříkal jsem, že mám rád slanou snídani?
No dobře. Bydlíme u mého kámoše Rafity,
ale určitě ne na dlouho.
Protože jsem konečně našel práci v oboru. A legálně.
Je ze mě hodnej kluk.
Hej, pracante!
Pořádně to vylešti, ať se to leskne jako psí kulky!
- A nezapomeň na sendvič! - Jo! S kuřecím.
Žádnej salám. Zkouším teď fitness.
Fitness. Jakože cvičí, kdybys neuměl anglicky.
No tak, fitness. Levá, pravá, jdeme.
Hele, není to dokonalý.
Občas se musím držet, abych se na to nevykašlal,
ale rád se obětuju, když vím, že můj syn bude spokojený a bude na tátu hrdý.
Tamhle je.
Lucasi!
Tati!
Jsi tady!
Co škola?
Děs a hrůza. Co práce?
Hrůza a tragédie.
Počkej, co to tam máš?
- Co? Kde? - Co to je?
No podívejme!
Dva lístky do kina na Sám doma! Speciální promítání!
To je můj oblíbený film! Tati, jsi nejlepší.
Nikdy jsem nebyl šťastnější. A navíc se blíží nejlepší období roku.
Vánoce.
17. PROSINCE
18. PROSINCE
Vstávejte, malí elfové!
Do Vánoc zbývá už jen týden!
Začíná nový den a jde se pracovat.
Pracujeme s radostí, blíží se Vánoce.
Nechte toho.
Takhle podle vás vypadá radost? Co?
Myslím, že vám chybí pořádné vánoční nakopnutí.
Parádní taneček, ale jestli to chceme stihnout do Vánoc,
tak musíme začít pořádně makat.
No tak, Rami, nebuď takový bručoun. Všechno stíháme.
Jo? Vždyť sis ještě nepřečetl tu hromadu dopisů.
No jo. Upřímně, děti by mi mohly začít posílat hlasovky.
No tak! Seřaďte se!
Planet Toys za pár minut otevře své brány.
Je tam cukr?
Dobře.
Planet Toys: Svět hraček, svět zábavy.
To je kočka...
Madam, vaše ledové matcha latte.
S mlékem bez laktózy a špetkou skořice.
- Je moc sladké, Sebastiáne. - Pardon.
- Kde je ta zpráva? - Personální zpráva. Tady.
Proč jsi tam dala cukr?
To je moc lidí. Pět jich vyhoďte.
Už máme návrhy té nové emancipované panenky.
Je moc kudrnatá, moc malá... Změňte to.
Madam.
- Sebastiáne. - Ano, madam?
- Proč tu všichni stojí? - To bych rád věděl.
No tak, do práce! Otevřete dveře! Jste snad státní zaměstnanci?
Vánoce jsou tady.
- No pojď. - Ano.
Dobré ráno. Jak se máte?
Všechno v pořádku? To ráda slyším.
- No tak. - Ano.
Pozvala jsem vás sem kvůli záležitosti,
která může změnit směřování této společnosti.
Bravo!
Jak jistě víte, Planet Toys je světovou jedničkou.
Naše výrobky se po celý rok prodávají naprosto skvěle.
O všech svátcích...
až na jeden.
A proč o Vánocích neprodáváme?
Protože jste banda neschopných lemplů? To taky.
Ale hlavním viníkem je ta odporná bytost, po které jdeme už léta.
- To je yetti! - Lochnesská příšera!
- Podle mě to je čupakabra. - Je to Elvis. On žije.
To je Santa Claus.
Prostě ten červený dědek s dárky,
co nám celá desetiletí kazí kšefty.
Děti nekupují hračky, protože jim je nosí...
Nosí jim je...
Sebastiáne, řekni to za mě. Mně se z toho dělá zle.
Nosí jim dárky zadarmo.
A za co? Za nic. Jen za to, že jsou hodní.
Nechutné.
Už spoustu let investujeme hromadu peněz a času do programu,
který ho má za úkol vystopovat.
Ale před pár lety se v jedné nemocnici v Madridu
stal vánoční zázrak.
Mikuláši!
A nezapomeň, nezlob!
Ten děda mluvil pravdu. Byl to Santa Claus.
POLÁRNÍ KRUH
Naštěstí je ta sestřička moje sestřenice a řekla mi to na rodinné oslavě.
Má jenom jedno oko, tak jsem to moc neřešila, ale...
Je to vtipné, že? Vrazili jsme do toho tolik peněz
a stopu jsme našli na oslavě vašeho synovce.
Proč jsi vždycky tak mimo, Sebastiáne?
Pardon.
Na té vizitce byly souřadnice, takže konečně víme, kde bydlí.
Musíme uskutečnit náš plán.
Uneseme Santa Clause a postaráme se o to, aby nám už nikdy nemařil kšefty.
Ale nebudou se lidé ptát, kam se Santa poděl?
Představuji vám muže, který Santa Clause nahradí.
Jak je, lidičky?
Kdy začneme, šéfko?
Uklidni se, prasáku.
Tenhle? Vždyť je hubený a vůbec se mu nepodobá.
Nevědomost nezná hranic.
Představuji vám imitátora Maura Quesadu.
Imitátor?
Prosím vás.
Jsem herec.
Skvělý herec, který své postavy vytváří z nitra.
Jsem jako chameleon.
Můj herecký záběr je tak široký,
že zahrnuje vše od klasiky až po nejradikálnější avantgardu.
A co je nejdůležitější,
mojí specialitou je důkladná charakterizace postav.
Myslím, že chápeme.
- Rozhodně. - Pojďme k věci.
Až uneseme Santa Clause, rodiče po celém světě
budou muset nakoupit dárky pro děti u nás.
Madam, mám otázku. Co si o tom plánu myslí pan Anselmo?
Co je to za otázku, dědo?
Můj otec je už léta v důchodu. Už jsem to říkala snad tisíckrát.
Konečně dokážu,
že firmu řídím stejně dobře jako on,
nebo i lépe.
- Lépe. - Rozumíte?
- Sebastiáne. - Ano?
Obleč si svetr, jedeš na severní pól.
Tyhle Vánoce budou naše.
To jo.
NOC, KDY MŮJ TÁTA ZACHRÁNIL VÁNOCE 2
Vánoce se blíží a je to cítit ve vzduchu!
No tak, kluci, jste trochu z formy!
Asi máte moc těžké zadky!
Zaber, Rudolfe! Pohni, Blesku! Neflákej se, Skokane!
Hej, Luisi Alberto! Makej, neděláš to přece poprvé! Kupředu!
Miluju Vánoce! Ukažte mi nějaké triky! Čelem vzad!
Paráda!
Hezky! Skvělá práce! Málem jsem vyhodil svačinu.
Teď to roztočíme. Šlápněte na to jako v Rychle a zběsile!
- Nechci to. - Carlito, sněz tu brokolici.
- Já nechci! - Sněz to a nezlob.
Santa Claus to vidí a přinese ti uhlí.
To je blbost, mami.
Blbost? Tu brokolici musíš sníst,
protože jinak nedostaneš nic z toho, o co sis napsal.
Tu mašinku, kolo, koloběžku...
Hyjé!
Proto tu brokolici musíš sníst.
Ano, ano. Brokolice je chutná a zdravá.
No teda. Dostal jsem hlad.
Jedeme domů!
Dneska máme zapečené makaróny se sýrem a chorizem,
mléčnou rýži, pudink a sladké smaženky!
Šlápněte na to!
Skvělé přistání, kluci.
Zasloužíme si večeři.
Koho nám sem čerti nesou?
Haló! Můžu vám pomoct?
Panebože!
Lidská bytost!
Jdu už 12 hodin a viděl jsem jen tučňáky!
U všech sobů, jste zmrzlý až na kost!
Ano.
Nebojte, tady jste v bezpečí. Jak jste se sem dostal?
Byl jsem na zájezdu k fjordům
a zdržel jsem se v obchodě se suvenýry, sbírám totiž magnetky na ledničku.
No a nepočkali na mě a ujel mi autobus.
Tak jsem si řekl, že se podívám na polární záři.
Prý je neskutečně krásná, ale ztratil jsem se a záři nevidím.
Pane jo, to je ale dlouhý příběh. Ale...
Tamhle je polární záře. Užijte si ji.
Je nádherná,
ale mám úplně zmrzlé řasy.
To nic, pojďme do dílny.
Ale ne. Radši mi řekněte, kde je nejbližší vesnice.
Co? Nedávejte mi to tak blízko k obličeji. Nic nevidím.
Co to má být? U všech perníčků.
Kuře je v troubě. Pták je v kleci.
Myš je v pastičce? Však víte.
Máme Santa Clause!
- Ale ne... - Salvo, prosím tě.
- Jsme kámoši. - Neotravuj.
No tak, bude to brnkačka, prosím. Vlezeme tam, ukradneme zboží a zmizíme.
Je to snazší než vzít děcku lízátko.
Fakt ne. Po tom našem dobrodružství se Santou žiju poctivě.
Nekradu, mám poctivou práci, platím daně,
recykluju, jím saláty...
Smutný. Ještě řekni, že hraješ padel.
Už žádný šmeliny, Rafito. Zmiz, než přijdou mí šéfové.
Je to hračka. To zboží tam leží bez dozoru
a říká: „Vezmi mě.“ Zločin je to neukrást.
Kdyby mi dal euro každý, kdo mi to řekl, jsem boháč.
Chceš zbohatnout poctivou prací? Jsme ve Španělsku.
- Řekl jsem ne. - A já říkám jo.
- Ne. - Jo.
- Jo? - Ne. Cos to řekl?
- Ne. - Jo.
- Ne.
- Jo. - Hele, Ramoncíne.
Vidíš, jak se ta spodina hádá?
- Jo, ne. - Jo, ne.
Zní jako sanitka.
Jako sanitka.
Vážně chceš radši pracovat s nimi,
než abys šel se mnou krást?
Nemám moc na výběr.
Hele, blbečku, jestli chceš, můžeme zaměstnat i tebe.
S tou plandavou rukou bychom za tebe beztak platili nižší daně.
No tak, Salvo, měj trochu sebeúcty. Ten Ramoncín je tvůj šéf.
Jo. Jsem jeho šéf. Vypadni, ty lumpe.
Hej, nejsem lump, jasný? Spíš vyvrhel.
- Hej! Ten klíč je náš! - Zloděj!
Padej!
To ti strhneme z výplaty.
- Ale... - Hej! Zpátky do práce!
Ano, šéfe.
Pěkně, Ramoncíne.
Jdu s oslíkem do Betléma...
No tak, děcka.
Chovejte se slušně.
Chlapci, uklidněte se.
Řekla jsem dobré ráno, vy nevychované bestie!
Dobře, než začneme s výukou, musím vám říct něco důležitého.
Došlo vám, že známky jsou zastaralý systém hodnocení,
který redukuje naši složitou osobnost na pouhé číslo?
Ne, došlo jim, že seš divnej a vrátí tě na tvoji planetu.
- Jo, šprte! - Mozkoune!
Pěkně.
Připojí se k nám nová studentka, která se k nám přestěhovala.
Snad ji neposadí vedle mě.
- Jo, musíme být spolu. - Představuji vám slečnu Míu.
Tady je volné místo. Vedle mě. Pojď.
Jo, tady. To je tvoje místo. Tady.
- Ahoj. - Ahoj. Kdybys něco potřebovala...
- Lucasi, jsem tady. - Ticho.
Cokoli. Gumu, propisku, moje srdce...
Teda můj sešit.
Vždycky mluvíš tak rychle?
- Au. - A máš to.
Dobrá trefa.
My jenom tak blbneme.
A ty mu to nevrátíš?
- Tumáš! - Ty jo! Trefila tě!
Dobře ti tak.
No tak!
Tak jim to vrať, ne?
Hej, prosím vás! Je teprve úterý!
Bože, to bude týden...
Ještě jsme se nepředstavili. Jsem Lucas a tohle je Rubén.
Zrovna odchází. Ahoj, Rubéne. Uvidíme se potom.
- Běž. - No dobře.
Ty jsi Mía, že?
Neříkám to, protože bych tě nějak sledoval, ale máš super prkno.
V tomhle století tomu říkáme skejt.
Jasně. Miluju skateboarding.
Ráno skejt, odpoledne skejt.
V noci spím se skejtem v náručí.
Jasně. A bere tě spíš crashing skateboard, downhill nebo freestyle?
Od všeho trochu. Najednou. Jako tři v jednom. Jo, prostě všechno.
Lucasíku!
Ach jo, táta.
Tak co škola?
Dobře. Jako vždycky.
- Nebyl to děs a hrůza? - Ne, tati. Počkáš na mě venku?
A co práce? Hrůza a tragédie.
Jsem robot. Hrůza a tragédie.
Co je, Lucasi?
Nic, jsem v pohodě. Jako vždycky.
Ale dnes je neobyčejné odpoledne.
Dneska jdeme koupit vánoční stromeček.
Tati, už nejsem malej.
Doma tě zvednu, abys na strom nasadil hvězdu.
Jednou jsem na to zapomněl a děsně se vztekal.
Brečel: „Stromeček, tati! Stromeček!“
Myslím, že se z toho i počůral.
To není pravda. Vymýšlí si. Je to lež.
Tati, no tak. Mám tu kámošku.
Aha, pardon. Jsem nezdvořilý.
Nezajdeme si spolu do zábavního parku?
To je super nabídka, díky, ale ne.
Na shledanou.
- Tati, zvedneš to ze země, prosím? - Ale co?
Moji důstojnost, kterou si právě pošlapal.
- Ale já jsem nevěděl... - To je ten problém. Nic nechápeš.
Co se to stalo?
Kde to jsem?
Asi mi pukne hlava.
Je to horší než kocovina z elfího punče.
Je tu někdo?
Kdo jsi?
To je tvoje práce?
Poslali tě Tři králové, co?
Zatracení velblouďáci.
Ne.
Jsem skromná majitelka nadnárodní hračkářské společnosti,
kterou už nebaví ta tvá nekalá soutěž.
Nekalá soutěž? O čem to mluvíš?
Nehraj si na blbce.
Neplatíš daně, zálohy, nic. Už jen chybí, aby ses s elfy přestěhoval do Andorry.
Dělám to, aby všechny hodné děti dostaly dárky.
„Aby hodné děti dostaly dárky.“
Letos bude fuk, jestli jsou hodné nebo ne.
Bude záležet jen na tom, jestli mají peníze. A utratí je u mě.
Ale tím zničíš vánočního ducha,
to kouzlo, všechno hezké.
- Vrať mi tu kouzelnou čepici. - Ne.
Jak můžeš být tak cynická?
Copak jsi nebyla dítě?
Malá holčička, co se o Vánocích nemohla dočkat
až uvidí, co jí nechám pod stromečkem?
Zapomněla jsi na tu holčičku, co v sobě máš?
„Milý Santa Clausi, letos jsem byla moc hodná.
Proto bych si přála nějakého plyšového medvídka,
kterého vyrobili tví elfové.“
Co to je?
Zlato, v tomhle domě dopisy Santa Clausovi nepíšeme.
Santa je konkurence a konkurenci musíme zničit.
Ale tati, všechny moje kamarádky mu píšou.
Taky mu chci o Vánocích napsat.
Ty tvé kamarádky jsou průměrné, zlato,
ale ty zdědíš mou firmu a zjistíš, že hračky se zadarmo nedávají.
Hračky se prodávají.
Rozumíš?
A tohle dej pryč.
Hej, nepleť mi hlavu.
Nejsme tu proto, abychom řešili, cos mi v dětství dal nebo nedal.
Důležité je to, že jsi skončil.
Tak to ne.
Zapomněla jsi na to, že děti se svého vánočního idola nevzdají.
Ale oni o svého idola nepřijdou.
Mauro!
Čauky, dědo!
No to...
To jeho „hou, hou, hou“ ještě nemám zmáknutý.
Musíš použít bránici.
Počkat, ty jsi kdo?
Mauro Quesada, těší mě.
Je to skvělý herec, který s námi je ochotný spolupracovat.
Jsi podvodník! Komediant! Jsi...
Jeden z nejlepších herců současnosti.
Navíc jsem zkušenej imitátor.
Chceš ukázku? Tak poslouchej.
Hele kámo,
dáme si pívo a nějaký chutný žrádlo?
Nebo radšej vínečko a dobrú rybku?
Ty chlope,
dáme klobás s chlebem, bo mám hlad.
Dobrý, co?
- Jsi úžasný. - Díky.
Ale musíš na severní pól, než zjistí, že Santa zmizel.
Pravda.
To přece nemůžete!
Že ne?
Hele, jeden krok, druhý krok...
Asi to vypadá, že můžu!
Nenechám vás klamat děti!
Mě pod zámkem neudržíte!
Dostal jsem se do domů s těmi nejlepšími bezpečnostními systémy.
Vlezl jsem se to těch nejužších komínů. Kouzelná čepice dokáže všechno!
To by se ti líbilo. Myslíš tuhle?
Vraťte mi ji!
Zbytek svých dnů strávíš v sarkofágu. Zapomenutý jako Ludvík XIV.
- Nebo hrabě Monte Cristo. - Pusťte mě!
Aspoň trochu shodíš to velké břicho.
Ne!
Mám něco vzkázat těm tvým skřítkům?
Elfové! Jsou to elfové!
Jasně, jak říkáš.
A máme to. Gem, set, výhra!
Všichni jsme šťastní a veselí,
baštíme nugát a cukroví.
Všichni jsme šťastní a veselí,
práce pro Santu nás baví!
- Ahoj, Santo! - Ahoj, šéfe! Ahoj!
Božíčku!
To je obří bejvák!
Tohle je fakt okouzlující rustikální domek.
Roztomilý! Vypadáte jak žampiony.
Co jste zač, mimoni? Drobečci? Nebo bobečci?
Drobečky nejím, nebojte.
Měl jsem zahradního trpaslíka, co byl vyšší než ty.
Cože, šéfe?
A ty uši, chytáte na ně Wi-Fi?
Jste v pořádku? Chováte se divně.
No to je pastva pro oči! Neměl jsi přijít na večeři?
Kde jsi byl? Myslel jsem, že se ti něco stalo.
A ty jsi kdo? Šmoula Mrzout?
Jsem Rami, už stovky let tady dělám předáka. Trochu úcty, ne?
Klid, Ramene. To byl vtípek.
- Rami. - Jasně.
Taky to cítíš? Toho jeleního smradu se nedá zbavit.
Tys pil.
Ne, trénoval jsem s Rudolfem a zbytkem těch jelenů.
- Jsou to sobi. - Jasně.
Dost bylo řečí. Pusťme se do práce. Víš, co nás čeká.
Co? Kdo je tady šéf? Ty, nebo já? Jasně, že to vím!
To, co běžně.
Santovský věci.
Takový to...
Čtení těch milionů dopisů?
Přesně tak. Vidíš? Věděl jsem to.
Dělám to celá staletí!
Ale nejdřív bych se hodil do pohody. Přines mi něco na zub, jo?
No tak, Ramene, mazej.
Lucasi.
Lucasi!
Vylekals mě! Ty neklepeš? Trochu soukromí, ne?
Klepal jsem, ale máš sluchátka a neslyšíš.
- Cože? - Neslyšíš mě přes sluchátka!
No dobře, neřvi.
Co to máš na sobě?
Měl jsi mi říct, že máš ve škole vystoupení.
Budeš hrát klauna?
Ne, to můj novej skejťáckej styl.
To bys nepochopil, seš starej.
Starej? No dovol, na iPodu pořád poslouchám Pearl Jam.
Na čem posloucháš koho?
To je kapela. Mnohem lepší než ty tvoje věci,
co zní, jako by zpěvák zíval.
Ty fotky...
Kašli na to, jsi boomer. Co chceš?
Trávit s tebou čas. Už spolu vůbec nebýváme.
Nechceš jít nakupovat komiksy?
Ne.
- Kino? - Ne.
- Fotbálek? - Ne.
Burgery!
Ne! Seš otravnej!
Co je to s tebou?
Oblékáš se divně, seš náladovej, nechceš se mnou trávit čas...
Jsi v pořádku?
Jo, jako vždycky.
Přeskočil ti hlas!
Nech mě žít, vůbec tomu nerozumíš. Běž!
- Dobře. - Nerozumíš mi!
Že mu prý nerozumím! Přitom je to jasný. Jde do puberty.
Hrozný. To nedám.
Ne, nejseš připravenej. Chytej.
To nic.
- Normálka, dospíváme. Třeba Robin Hood. - Myslíš Peter Pan.
- Kdo? - Ten nevyrostl.
Ne, Lucas roste moc rychle.
- O čem to mluvíš? - Co? Já nevím, zamotal jsem se.
To je jedno. Tohle měly být naše první společné Vánoce.
Naše, jakože i se mnou, ne?
S tebou taky. Ale jde o to, že Lucas na mě kašle.
Býval jsem jeho hrdina a teď jsem nepřítel.
Ale to je všude stejný. Co ty s tátou?
A já? Vídal jsem ho jednou za měsíc.
Ale tvůj táta seděl za přepadení toho kasina v Torrelodones.
Chodils za ním na návštěvy.
Jasně. Díky za připomenutí nejsmutnějších chvílí mýho života.
Promiň, Rafito, ale já mám strach. Lucas je všechno, co mám.
Hele, klid. Taky jsme si tím prošli. A hele, jak nám je dobře.
Je to fakt hrozný. Nemůžu přijít o syna.
Tak ho musíš nějak získat zpátky.
Možná by stačilo, kdyby kluk viděl, že jeho táta je tvrdej
a pomůže kámošovi s jednou snadnou loupeží.
Ale já už nekradu.
„Já už nekradu!“ No dobře, tak se uklidni.
Mám jiné dobré kámoše, kteří mi s tím pomůžou.
Tak jo.
Lolo.
Lolo?
Lolo, zasekl ses. Lolo!
Lolo Muzikolo. Kdes byl?
- Ve vesmíru. - To ne.
Zůstaň tady, vždyť krademe. Já stříhám, ty hlídej.
Proč ne naopak? Jsem expert na zámky.
- Protože to říkám. - A ty seš šéf?
- Jo, vymyslel jsem to. - Co když nechci jen hlídat?
Tak fajn. Ty stříháš, já hlídám. Ale pohni si.
Ne, já radši budu hlídat. Ploty nestříhám, dělám zámky.
Tak stříháš, nebo hlídáš?
Hlídám. Ale ne proto, žes mi to řekl.
No dobře.
Rafito, co mám dělat, když někdo přijde?
Když někdo přijde, tak řekneš: „Rafito, Rafito, někdo jde.“
To je nudný.
Co nějaký tajný heslo?
Něco jako „voda, voda“ nebo „rudý kód, rušíme misi“ nebo „bacha, jdou po nás“.
Dobře, řekni, co chceš, ale už buď zticha.
- Co chci? - Jo.
To znamená, že teď jsem šéf já.
To znamená, že máš mlčet, ať se můžu soustředit.
Tak a je to. Běž dovnitř.
- Ne, o tom rozhodnu já. Jsem přece šéf. - Jasně, jsi šéf.
Jsem šéf? Tak uděláme kolotoč.
- Ne, kolotoč ne, prosím. - Jo!
A dost!
Přestaň, chytí nás!
Dobře. Běž dovnitř.
Honem.
Kolotoč mi při práci nedělej, ano?
To je ten náklaďák.
A jéje, Rafito.
Co zas?
Pokaždé, když jdu krást, tak z toho adrenalinu musím...
Musíš čůrat?
Ne, to druhý. Potřebuju vyvenčit pudla.
Ne. Zatni půlky.
Půjdeme dovnitř, naplníme si pytle a vyletíme odsud
jako blesk.
To neříkej, nebo ze mě taky něco vypadne.
Lolo, to je hnus. Otevři to.
Zaber.
Co to má bejt?
Tohle? To je panenka nové generace.
Stojí pěknej balík. Ukradneme je a na internetu prodáme za dvojnásobek.
Ahoj, já jsem Greta, emancipovaná panenka.
Já jsem Lolo ze San Fermínu, šéf gangu...
Jak se ten náš gang jmenuje?
Jmenuje se: „Vypni ji než nás chytí.“
- To ne, radši... - Zničme patriarchát!
Vypni ji!
- Ne! - Manolo, dnes si večeři uvaříš sám.
Vypni ji!
Nechce se vypnout. Mrká na mě. Manipulátorko!
Sklapni, Greto!
Ani hnout! Kdo tam je?
On je šéf, já poslouchám.
Je to můj bratranec Rafita, bydlí na ulici Ahorro.
Nashle!
Ty jeden práskači! Ty kryso!
Stát! Ani hnout!
Hej! Ani se nehni!
- Hned jsem zpátky! - Chyť ho!
Ani o Vánocích se nedá krást.
Ty kryso, vrať se! Hej!
Běžel tudy! Pohyb, no tak! Rychle!
Nenuť mě utíkat!
Musí tu někde být.
Vidíš něco?
Tady není.
Já nechci běžet.
Tudy!
Pohni!
Haló?
Já nekradu, jasný? Hraju si na schovávanou.
Ten hlas znám.
Rafito? Jsi to ty?
Rafito, odpověz mi!
Bože, ty mluvíš se mnou?
Netrestej mě, prosím! Vždyť mám gumovou ruku!
Co to plácáš? To jsem já, Santa Claus! Tady jsem!
Santa Claus?
Santa Clausi! Co ty tam děláš? To je hustý!
No jasně, spíš v rakvi jako hrabě Drákula.
Neplácej hlouposti! Unesli mě!
Unesli tě?
- Přišel jsi mě zachránit? - Ne, zachraňuju sebe.
Co? Tebe taky chtěli unést?
Ne. Přišel jsem vykrást hračkářství, ale moc to nevyšlo.
Vykrást?
No, to je fuk. Pomoz mi odtud, musíme utéct!
Jasně, dostanu tě ven. Zvládnu to jednou rukou.
To je sakra těžký...
Jde to dost blbě!
Opatrně!
Ten pupkáč je ale těžký.
Neboj.
Nějak to vymyslíme. Určitě.
Bacha!
Není podezřelý, že nikdo nemá tolik chráničů jako ty?
Zavolal jsem ti, protože potřebuju podpořit, ne znervóznět.
Tamhle je!
Ahoj, Mío! Co ty tady děláš? Cvičíš?
Jestli cvičím? Skejtuju, ne?
Jsme ve skateparku.
No jo, jasně. Chodím sem často.
Piluju tady svoje skejtový triky.
Ale na tomhle skejtu asi ne, co? Pořád tam máš visačku.
Projezdím jich tolik, že si kupuju nový každý týden.
Trapáci.
Hej, co tu chcete?
Super. To mi fakt chybělo, abyste mě prudili i po škole.
Šachovej klub je za rohem, vy hrdličky.
Nechápu, co je na šachách k smíchu.
Je to krásná hra, která spojuje inteligenci a strategii.
Šach mat, brejloune!
Jsem tady, protože rád skejtuju.
Vždyť ses ho ani nedotkl.
Je úplně novej.
- Jestli seš tak dobrej, tak se ukaž. - Předveď se před tou svojí holkou.
Víte, je docela zima a já se nestihl rozehřát...
Mohl bych se zranit.
Nebo budeš vypadat jako sralbotka.
Nemusíš nikomu nic dokazovat.
Ale on chce, tak ho nechej.
V pohodě, pro mě je to jenom taková rozcvička.
- Toč to. - On to udělá!
Počkej, natočím to.
Dělej!
- Ty kráso. - To bude masakr.
- Dělej. - Nedělej to!
Umřít pro lásku je hezké v knihách, ale ve skutečnosti moc ne.
No tak, dělej!
Ty jo!
To byl boží trik!
On se zabil.
Dávám to rovnou na TikTok! Budu slavnej!
Ty kráso.
Jsi v pohodě? Říkal jsem to!
Ne, nejsem v pohodě. Láska šíleně bolí.
Santa letí a nese nám...
To je hostina! A ten punč je vynikající.
Asi bych si tady rychle zvykl.
Co?
Chtěl jsem říct, že je mi s váma moc fajn, trpaslíčci.
Aha.
Už jste dojedl, pane?
Ano, odneste to.
To je perníček pro elfy!
Hej! Ten perníček mi tu nechte.
- Vždycky nám ho necháváte. - Je to náš oblíbený dezert.
To je ale smůla. Každý den není posvícení.
Šup do práce!
Pane jo! Jste šíleně rychlí. Unavuje mě se na vás dívat.
Pracujete jako Japonci.
To nic není. Můžeme ještě přidat.
Tak zaberte, elfové!
To je rychlost.
- Nepřidávají vám nic do kafe? - Prosím tě, co to děláš?
Vyděsils mě k smrti! Teď je z tebe ninja?
Budu ti muset dát zvoneček, co nosí koťata.
- Co chceš? - Zajímá mě, jak jsi na tom s těmi dopisy.
Ramene, nebudu lhát. Nejsem na tom nejlíp.
Je to děsná otrava. Všechny dopisy jsou stejný.
„Milý Santo, letos jsem byl moc hodný.“
Ty dopisy jsou jeden jako druhý a děti nejsou nejchytřejší.
Všude jsou pravopisný chyby. Letos bych jim všem dal uhlí.
Já opravdu nevím, co to s tebou je. Jsi...
jako vyměněný.
Vyměněný?
Chceš říct, že se chovám jinak?
Jestli mě ještě jednou nařkneš, degraduju tě na obyčejného trpaslíka.
Ven! Vypadni!
Mazej, kšá!
- Sebastiáne. - Ano?
Dobře, dobře.
Dobře.
Co jsme říkali o Santových čepicích?
No tak.
Dítě, no fuj.
Plyšáci by přeci měli být na spodní polici,
aby je zákazníci lépe viděli.
Děti od nuly do devíti let.
- Svatá pravda, madam. - Skvělé. Zapiš to.
A vzdělávací hry zlevníme o 10 %, ano? Jsme přece ve Španělsku!
- Prozíravé, madam! - Úžasné.
Ta pyramida je nepřijatelná!
Jak máme lámat prodejní rekordy, když obchod vypadá takhle?
Máme tu tolik magistrů a neumí ani postavit pyramidu.
- Přesně, je to tu samý magistr a... - A co ty, doktore?
Jak se má náš host? Je mu v jeho krabičce dobře?
Je mu skvěle. Pořád opakuje, že potřebuje čokoládu.
Asi je to velký jedlík.
Tak ať si zvyká. Tohle je únos, ne pětihvězdičkový hotel.
Mimochodem, náhodná otázka, proč Santu tak nesnášíte?
Je to osobní?
To není ten medvídek, o kterého jsem prosila Santu.
Santa asi usoudil, že hračky jsou nuda
a měla by ses připravit na převzetí rodinného impéria.
Co na to říkáš?
Zahrajeme si spolu? No tak, zlato.
Můžeš násobit.
Samozřejmě, že to není osobní.
Jde mi jen o byznys, rozumíš? Nic víc v tom není.
Není to osobní.
Nechcete masáž hlavy proti stresu?
Ne. Za deset minut chci mít na stole účetní rozvahu.
Rozumím.
To je charakter.
Děkuji.
Mockrát za toho Oscara děkuji. Nečekal jsem to.
Rád bych se o cenu podělil s ostatními nominovanými.
Malý kousek té sošky patří i vám.
Proboha.
- Ano, šéfko? - Mauro.
Zakázal jsi elfům vyrábět další hračky?
Něco lepšího.
Našel jsem nové perfektní pracovníky pro Planet Toys.
Hele na ně.
Trpaslíci.
Pracují ve dne v noci, nechtějí platit přesčasy,
baví je to a ještě si zpívají.
To je lepší než naše továrna v Bangladéši.
A to není všechno. Dělají to bez smlouvy.
Bez smlouvy? To jsou ta nejkrásnější španělská slova.
Ať hned začnou vyrábět hračky pro Planet Toys.
Určitě.
Ale budu potřebovat
trochu zvýšit plat.
Řekněme o 20 nebo 30 %.
Žádný problém.
Nezvednete i ten můj? Je zmražený od...
- Ticho. - Ano.
Díky, šéfko.
Kdo je ta dáma a proč jsi po ní chtěl plat?
Když mluví dospělí, špunti ani nedutají.
Drobečci!
Změna plánu!
Všechny hračky, které v této dílně odteď vyrobíme
musí pocházet z tohoto katalogu. Je to jasné?
Rozkaz, šéfe.
Tak se do toho pusťte.
To je vrchol.
Nikdy jsme nevyráběli jen jednu značku hraček.
Zaprodal ses kapitalismu? Kdo vlastně jsi?
Slyším nějaký hluk. Tam dole.
Zní to jako...
Ale nerozumím ani slovo. Vy jo?
Trochu úcty. Pracuji tady celá staletí.
Tak to bys měl vědět, kdo je tady šéf.
Komu děti píšou? Tobě nebo mně?
No jo, ale když...
Kdo je superstar, co? Legenda světového folklóru. Ty nebo já?
Jo, ale když...
Kde jsme?
V dílně otravného trpaslíka nebo v dílně Santa Clause?
Přesně tak. Tak pohněte zadkem.
A ty si Rami běž dát mlíčko, jinak nikdy nevyrosteš.
Něco tady nesedí.
Potřebujeme pomoc!
- To je rána! - To je rána!
Pánové, vaše telefony.
Ale...
Nevšímej si jich. Jsou to blbečci.
Mají mozek jen na to, aby se nepočůrali.
Pozor, rozdělím dvojice na projekt do přírodopisu.
- Ne! - Paní učitelko, to je opruz!
Můžeme mít trojici?
- Ticho! - Pěkně.
Darebáci!
Téma bezobratlých obojživelníků zpracuje Rubén a...
- Snad budeme spolu. - Juanjo!
Pecka, budeš se šprťákem!
- Pěkně! - Sakra.
Asi ty žáby budu muset zvládnout sám.
Plazy dostane Mía a...
Lucas.
- Bomba! - Hej!
Bombasticky si s tím poradíš, Rubéne.
Buď v klidu, taky bych byl radši s tebou.
Tak proč se tak přihlouple usmíváš?
U tebe nebo u mě?
Cože?
Ten projekt. Sejdeme se u tebe doma nebo u mě?
Tak u mě.
U mě doma.
Teď se podíváme na plovací blány.
Dobře, zkusím to tímhle.
- Začnu z tvý levý strany. - Opatrně.
Tady zapáčím, tohle strčím sem.
Co se stalo?
To není možný. Panebože.
Umírám hlady.
Co se stalo?
Už hodiny jsem nejedl. Budu kost a kůže.
To bys měl být rád.
Kašli na to.
Je konec.
Letos o Vánocích vyhrají padouši.
Nemám ti tam udělat díru, abys mohl dýchat?
Měl jsem totiž křečka a zapomněl jsem mu do krabice udělat díru.
Fernandito Alonso zemřel v poslední zatáčce.
Díru? Na co?
Trčím tady jako zapomenutá hračka.
Pohráli si se mnou a teď je ze mě jen starý krám.
Žiju ve světě, kde na dobrých pocitech nezáleží.
Nejsi krám. Starý jsi, ale krám ne.
Vidíš tu autodráhu?
Přinesli mi ji tři králové? Ne.
Zoubková víla? Ani náhodou.
Dal jsi mi ji ty.
Máma mi říkala, že jsem osel. Táta říkal, že jsem dutý jak trouba.
Teta Pepa říkala, že jsem odpad.
- A babička říkala... - Chápu, Rafito.
A tys stejně poznal, že pod tou slupkou mám veliké srdce.
A venku jsou miliony stejných dětí, který tě potřebují.
Hej.
Žiješ?
Jo, jasně, to byla dramatická pauza.
Opravdu jsi mě dojal.
Ale ne, neplač.
Neplač, nebo taky začnu řvát.
- Vím, jak tě dostat ven. - Jsi skvělý, Rafito.
Nikdy nezklameš. Vlastně jsi mě zklamal, ale...
Překvápko!
Co to má být? A co máš na sobě?
Vím, co si myslíš: „Ty jo, mám hustýho tátu.“
Dneska? Vážně, tati? Nepřeháníš to trochu?
Proč? Dáš si čokoládku?
Bez urážky, tati, ale tohle je fakt trapný.
Možná jsem se nechal unést, ale mám něco, co se ti bude líbit.
Napíšeme Santovi dopis a pak ho spolu hodíme do schránky!
A pak mi vyměníš plenky? Už nejsem malej.
Ale co to říkáš? Po tom všem, co jsme se Santou zažili...
- Lucasi! - To už je pět?
Kdo je to?
Ať se stane cokoli, nemluv o sobech,
o elfech, o Santovi,
ani o létání a roznášení dárků.
Ani slovo!
Můžu aspoň dýchat?
Potichu. Převlíkni se a schovej se.
Ale nestrkej do mě!
Mío, to je překvápko.
Dohodli jsme se, že přijdu v pět, ne?
Jo, jenom mě překvapilo, že jdeš včas.
Lidi jsou v dnešní době nespolehliví.
Ty jo, vy Vánoce fakt milujete.
Jo, promiň. Můj táta je fakt ujetej.
Pojď do mýho pokoje. Tam je míň světýlek.
Jasně.
S příchodem svátků si rodiče s dětmi
tyto výjimečné dny užívají společně.
Když tě dítě neignoruje.
Santa Claus očekává tisíce dopisů od nadšených dětí a nemůže se dočkat,
až naplní své saně dárky a rozveze je po celém světě.
Rudolfe, Rami, co tady děláte?
Máme naléhavý problém.
Nějaký podvodník předstírá, že je Santa!
Cože?
- Je v dílně s elfy! - Vážně?
Jen tak tak jsem skočil na Rudolfa a podařilo se mi utéct.
- Vážně? - Jak říkám!
To je šílený. Ale proč by mě to mělo zajímat?
Co prosím?
Santa se ztratil, to podle tebe není dost vážné?
Můj syn se taky ztratil, víš?
Lucas taky někam zmizel?
To musí být spiknutí.
Zmizel Lucas, kterého jsme znali.
Je z něj puberťák, ignoruje mě a jestli mě s váma uvidí,
tak se mnou přestane mluvit nadobro.
Ty jsi ale sobec! Vánoce jsou v ohrožení.
Santa byl unesen, nebo se mu stalo něco hrozného,
a ty se na něj vykašleš?
Myslel jsem, že máš dobré srdce, Salvo.
To snad ne.
Vůbec ho neznám. Vypadni z mýho domu, ty lumpe!
- O čem to mluvíš, Lucasi? - Vždyť ví, jak se jmenuješ.
Opravdový elf! To je skvělý. A ty uši! To je něco!
A sob!
Jo, fakt super.
Je to můj kámoš. Že jo, Remi?
Myslel jsem si, že jsme kamarádi,
ale tvůj táta si to nemyslí.
Řekl jsem mu, že unesli Santu,
a on mi nechce pomoct.
Lucas taky nechce. Kašle na Vánoce.
Vždyť ani nenapsal dopis. To je prý pro trapáky.
Že jo, brácho?
Je to mega trapný. Mega trapný.
Počkat, takže Santa zmizel a vy mu nepomůžete?
Ne.
Jasně, že jo. Musíme ho najít.
Musíš mi vždycky odporovat?
Ta holka se mi líbí.
Mně taky.
Tak kde začneme? Může být kdekoli na světě.
- Přerušujeme vysílání... - Hele!
...kvůli mimořádným zprávám ze severního pólu.
MIMOŘÁDNÉ ZPRÁVY
Drahé děti, mám pro vás důležitou zprávu.
To je ten podvodník.
Po letech tvrdé nepřetržité práce nastal čas, abych odešel do důchodu.
Tak už mi neposílejte dopisy.
Ale nebojte, dárky stejně dostanete.
Já to chci.
U nás v Planet Toys pracujeme na tom,
abychom dětem přinesli ty nejlepší dárky.
A ty čepičky...
Děti se na naše dárky doslova vrhají. Planet Toys.
Nejlepší je,
že už nemusíte sekat dobrotu.
Teď stačí, aby vaši rodiče platili, platili a platili.
Hotově, kartou nebo mobilem, hlavně ať platí!
Takže jestli chcete hračky, běžte do Planet Toys!
Dostanete 20% slevu a nikdo vás nebude soudit!
Není to úžasné?
I když se chováte hrozně, můžete si vybrat, co chcete.
Máme přes 5 000 obchodů po celém světě.
Na co čekáte, děti? Už nečekejte ani vteřinu!
Planet Toys: svět hraček, svět zábavy.
Asi je jasný, kde začneme hledat.
V tom hračkářství.
Opatrně, může to být nebezpečné. Radši tam půjdu s Ramim.
Nechat si ujít takový dobrodružství? To ne!
Nechtěl jsi se mnou trávit víc času? Tak teď máme skvělou příležitost.
- Fajn, ale musíte poslouchat... - Super!
- Zachráníme Vánoce! - Jo! Rozdáme spoustu dárků!
Jedeme na severní pól, najdeme Santu a zachráníme Vánoce!
To je moje! Pusť to!
- Hej! - Mami!
Pozor na ty hračky! Neušpiňte je!
Kam jdeš?
Hej, pusťte mě!
To je úžasné.
Fantastické.
Vidíš, tati?
Moje poslední kampaň je hit. Dochází nám zásoby!
Do Vánoc zbývá pár dní. To je zoufale špatné plánování.
Za 50 let se mi to nestalo.
Klid, tati. Odpoledne doplníme sklady.
Trhám prodejní rekordy. Nejsi na mě hrdý?
Hrdý?
Byl bych hrdý, kdybys vybudovala firmu od nuly jako já.
Všechno, co máš, máš díky mně.
Proč ti nic z toho, co dělám, není dost dobré?
„Proč ti nic z toho, co dělám, není dost dobré?“
Byla bys skvělá herečka, drahá dceruško.
Musím jít. Letím do Alp.
Uvidíme se po svátcích.
Pane Anselmo.
To byl úspěch! S takovou vstoupíme na burzu!
- Musíte být nadšená. - Ano.
To jsou slzy štěstí.
- Nová várka Grety na rampě tři. - Zdravíčko.
Ahoj, chlapi.
Bacha, vezu náklad. Pozor!
RAMI MRZUTÝ ELF
Pozor!
Hej, kam s tím jdeš?
Neznám tě.
Já tebe taky ne. Poslali mě z továrny. Vezu nový prototyp mrzutýho elfa.
Ty jo, je fakt ošklivej.
To říká ten pravej, Timothée Chalamet.
Co?
Vidíš ho?
To je ksicht.
Ty vrásky, kruhy pod očima, děti se ho budou bát.
Můžu ho vybalit?
- Ne, je křehký a mohl by... - Jo, já to otevřu.
Tak schválně...
- Ty uši vypadají jako pravý. - Jsou dobře přilepený.
Hele, nemáte luštit Sudoku nebo tak něco?
On nic nedělá? Kde má vypínač?
Kde má tlačítko?
Zkus mu zmáčknout břicho.
Bacha, přehřívá se.
- Asi se zapnul. - To byla dobrá pecka!
Takže funguje. Už na něj nesahejte, nebo ho rozbijete.
Dobře. To bude propadák.
- Jo, jasně. - Vypadá nabručeně.
RAMI MRZUTÝ ELF
- Víš, co máš dělat. - Jasně. Pospěš si.
Dětem se to bude líbit. Je to rozkošné.
Vážení zákazníci, za pár minut budeme zavírat.
Odeberte se k východu. Děkujeme.
Vyšlo to skvěle. Pojďme.
Pane! Obchod se zavírá! Prosím vás, musíte odejít.
Moje nervy...
Pane! Hej!
Pane!
Pojď, tati.
- Pane! - Honem.
Tamhle!
Tak jo...
- Málem jsem se udusil. - Nedýchal jste?
Ne. Ty kuličky hrozně smrdí.
- Tati, máš na sobě plenku! - Fuj!
No...
- Pamatuješ, jak jsme... - Jdeme, Mío!
Počkejte na mě.
- Dveře. - Počkejte.
Hej, nezapomeňte na to heslo, jo?
Jednu skleničku.
Anýzovky.
Říkal jsem, že je to dokonalý plán?
Je vidět, že tě neosahávala gorila v uniformě.
Co to cítím?
Hovínka. Rychle, běžte.
- Tudy. - Honem.
- Doprava! - Pozor, Lucasi.
A je to. To máš radost, co?
Ještěže jsem šel na mechanika a ne na telekomunikace.
Jsi legenda, Rafito. Myslíš, že to vydrží?
No jasně, jsem machr. Postavil jsem motokáru z krabice od sušenek.
No tak to konečně nastartuj, Rafito!
Doprava!
Rafito! S takovou se pozvracím!
V obchodě někdo je.
To je vzrůšo, co, Mío?
To teda jo. Zažíváme spolu skvělý věci, že?
Jasně, tati.
Přestaňte žvanit a řekněte mi, kde začneme hledat.
Řídí to tu Candela Iriarte. Můžeme zkusit její kancl.
Super nápad! Jsi chytrá, ale i hez...
Co?
Skvělá skejťačka.
„Jsi skvělá skejťačka.“
No tak, ty žárlíš?
Tady to je. Poslední patro.
Klasika. Kancelář ředitelky je největší.
Nic nepřevrhněte. Ano, Rami? Ty vždycky všechno rozbiješ.
Prohledáme to tu. Vy dva mrkněte do počítače.
Rami, prohledej ty složky nahoře. Já se podívám dole.
Jestli je to vtípek, tak se to teď nehodí.
Promiň, to mi nedošlo. Vyměníme se.
A pamatujte, musíme být potichu, jo?
Tati!
Pardon.
Hele!
To je on! Ten podvodník!
Muž mnoha tváří.
To je jedno. To dokazuje, že mají Santu.
Rychle, schovejte se!
Do té skříně.
Mío, počkej na mě.
Co se to tu stalo?
Poznámka. Sebastiáne, vyhoď uklízečku.
Teda kdyby měla smlouvu.
Vánoce jsou úžasné. Lidé utrácejí a já vydělávám.
Nový prodejní rekord překonán.
Madam.
Co je?
Musím vám něco říct, ale nezlobte se.
Mluv.
Santa Claus je pryč.
- Co? - Ten sarkofág se vypařil!
To může ohrozit náš plán!
Najdeme ho, než si toho někdo všimne. Přísahám.
Co to...
Zdravíčko, já jsem Manolo, IT technik.
Neslyšel jsem ani slovo.
Sebastiáne, oni nás hackujou!
Manolo? Náš ajťák se jmenuje Andrés.
Jasně, já jsem Andrés Manuel. Je to složené jméno.
A co ty děti? Sebastiáne, volej ostrahu.
- Jo. - Ne!
- Ostraha do kanceláře ředitelky! - Do toho, Sebastiáne.
Kolik vás tu je?
To je neoprávněné vniknutí!
Jsme rodina, sice trochu dysfunkční,
ale chceme jenom... Utečte!
Běž na nimi, Sebastiáne!
Nenechávej mě tu samotnou, Sebastiáne!
Utíkejte!
- Rychle! Pohyb! Rozdělte se! - Hej!
- Doprava! - Honem!
- Mío, tudy! - Lucasi, tudy!
- Tudy, Bambino! - Já je chytím!
Sebastiáne, pokračuj, já už nemůžu.
Maminko!
Co? To je ten panáček!
Panáčku?
Tady!
Nazdárek!
Hele!
Tady!
Haló!
Pusť mě! Ruce pryč!
Šéfová, jednoho mám! Jednoho jsem chytil!
Pusť mě!
Pusť ho!
- Pojď sem, Lucasi! - Už jdu!
Tamtudy se dostaneme ven!
Salvo?
- Rafito. - Našel jsem Santu!
Je tady uvnitř. Zavřeli ho, aby zničili Vánoce.
Rafito, kdo ti dal řidičák?
Děláš si srandu?
Jo, je uvnitř.
Dostaňte mě odsud!
Ubohé.
Mío.
Já se obávám, že Vánoce musíme zachránit my.
Hej!
Opatrně! Co blbnete?
Co s námi máte v plánu? Zítra musím do práce.
- Ty pracuješ na Štědrý den? - Ramoncín je tyran.
- Říkal jsem ti, že... - Ticho!
Snad nedostanete mořskou nemoc.
Jedete na výlet do naší továrny v Jakartě.
Ten váš plán je šílený! Děti neoklamete!
Děti jsou čisté duše.
Poznají skutečného Santa Clause.
Moje rodina žije z peněz těch čistých duší už několik generací.
Můžu vás ujistit, že jsou to ti nejhloupější tvorové na Zemi.
Zavřít.
Ještě jedna věc.
Kdybychom se už neviděli, přeji hezké svátky.
Šťastné a veselé.
- Ta ženská je strašná. - Otřesná.
- Já se z nich zblázním! - Neuvěřitelné.
- Vážně se to zase opakuje? - Tentokrát za to nemůžu.
- Má pravdu. Teď za to může Salva. - Cože?
Kdybys kradl se mnou, nechytili by mě.
Já za to můžu, protože už nekradu? Stěžuj si u něj.
Nejhorší je, že na severním pólu je šílenec,
co chce sedřít elfy z kůže a ovládnout Vánoce.
Ne, nejhorší je, že jsme do toho zatáhli Míu a Lucase. Kdo ví, kde jsou.
Ty kráso!
Lucasi!
- Tati! - Co ty, Rafito?
Seš v pořádku?
- Věděl jsem, že mě máš pořád rád. - Jo, ale tiše.
A kdo je tohle?
To je můj kámoš Lolo.
- Lolo Muzikolo. - Ano.
Vyděsil nás k smrti, ale stálo to za to. Ten kamión otevřel jak nic.
- Je užitečný jak brácha na radnici. - To by stačilo.
Musíme vysvobodit Santu a rychle zmizet.
Díky, mladá dámo.
Neznám tě, ale jako jediná máš všech pět pohromadě.
To nepůjde. Ten zámek otevře jen mistr zámečník.
Tak já ho otevřu, ale pod jednou podmínkou.
Nechám si všechno, co tu je.
Ne, to by byla loupež a my už jsme slušňáci.
Salvo, nech si ty kecy. Ať to otevře a vezme si odsud, co chce.
Ani únos Santu nezastaví!
Jsem zpátky! Zloduši, těšte se.
Bude to slast, bude to fajn.
Krásné příběhy u ohně.
Báječný život, už jsou skoro Vánoce.
Co je? Ty neumíš klepat? Nevidíš, že mám čas?
Omlouvám se.
Kde je ten kamion?
Každou chvíli by měl vyplout, madam. Nebojte.
A jestli to nevadí, pojedu domů za mámou.
Štědrý večer máme nejradši.
Jsme sice jen dva, ale vaří jako pro armádu.
Páni, ten pocit neznám.
Snad nevečeříte sama!
Tak přijďte k nám! Máma dělá výbornou pečínku.
- Pak si spolu můžeme zahrát Scrabble! - Ne!
Tak Monopoly.
Do prkenné ohrady!
Proč tam stojí ten náklaďák? Otevřený!
Jdeme!
- Řekni něco, Sebastiáne! - Něco!
Blbečci! Jsem obklopená samými blbečky!
To ne, prosím.
Tak dobře, uklidníme se.
Tohle mi nedokáže zkazit vítězství.
Nevyhnutelnému se nevyhneme.
Nechej ty kameny! Pořád dokola...
No jo, už žádný nemám.
To je hustý. Opravdový Santa Claus.
Správně. Já jsem pravý, žádná náhražka, na rozdíl od jiných.
Nemůžu tomu uvěřit.
Tři sta let to zvládáme bez problémů a letos to budeme muset zabalit?
Já ne! Ty jo!
- Nemůžu uvěřit, žes naletěl herci. - Ale no tak.
Musíme se před Štědrým večerem dostat na severní pól.
To je bez šance. Poprvé v životě
zklamu děti.
Že to nemám vzdávat, Rudolfe?
Vždyť nic nemám!
Nemám saně, mám tu jen...
mrzutého elfa, dva puberťáky,
chlapa s gumovou rukou a Salvu,
který chce zrovna letos sekat latinu.
Tak co, mám být hodný nebo ne? Rozhodněte se.
Vidíš? Je to na nic.
Počkat! Máš pravdu, Rudolfe, jsi génius!
Co říkal?
Teď by se hodily ty vytuněné saně, co postavil tvůj táta!
To je ono!
Kde jsou, Rafito?
Rafito...
Žes je nevyhodil?
Ne, to bych neudělal.
Nic nevyhazuju.
Jsou prodané.
To nevadí! Ten kupec je určitě dobrý člověk
a bez problémů nám je půjčí.
Co?
Jasně, žádný problém!
Když ty saně nutně potřebujete,
tak vám je půjčíme. V pohodě.
Ty jo, to je skvělý! Díky moc!
Ne, ty blbečku! Je to byznys!
Obchod, abys tomu rozuměl. No tak, ukaž, co v sobě máš.
Jsou Vánoce! Potřebuje je sám Santa!
Mně to neříkej, já jsem v důchodu.
Teď tu šéfuje Ramoncín a ten nemá srdce.
Je jako ti žraloci z One Street. Chybí mu jen ty nagelovaný vlasy. Zaplať!
- Nebudu to zdržovat, Ramóne. - Ne. On je šéf.
Já jsem tady šéf.
Hele, Ramoncíne, buď nám ty saně půjčíš, nebo končím.
Počkej, co?
- A už ti nebudu nosit svačiny. - Cože?
Naše mistrovské mechanické dílo.
Salvadore Molino, jsi génius! Bravo, Rafito!
No jo, dobře...
Už dost, slintáš!
Tak je vyladíme.
Ano.
Pryč.
Ano.
Madam.
Tohle byste měla vidět.
Zdravím vás, kluci a holky.
Já jsem skutečný Santa a mám pro vás důležitou zprávu.
Ten muž z reklamy byl podvodník.
Ne!
Nikdy bych světu nesdělil tak hroznou zprávu.
Ta reklama byla dílem kruté a bezcitné společnosti
Planet Toys,
která mě unesla, aby vydělala peníze!
Zdá se, že v té firmě zapomněli na to, co je pravý duch Vánoc.
Ne!
Tak mi nezapomeňte poslat dopis,
protože tady budu vždycky, abych vám mohl plnil sny.
To bude virální.
HRAČKÁŘSTVÍ 1
Dnem i nocí vyrábíme hračky,
rychle nám ubývají síly.
Pomalu nám dochází pára,
tímhle tempem natáhneme brka.
Ano?
Mauro, musíš to tam zavřít a vypadnout. Santa utekl a míří na sever!
Cože? Neopustím svůj domov, protože vám utekl falešný Santa.
Co to plácáš?
Ty nejsi Santa, ale špatný herec, co by měl změnit povolání.
Špatný herec? Ty jsi špatná! Tvůj táta by se za tebe styděl!
Konečně jsem získal svou životní roli
a jen tak se jí nevzdám. Je to jasný?
Kvůli nikomu!
Na co koukáte?
Makejte!
Tak šup, ať to má šťávu.
Musím se připravit na své velké vystoupení.
To je konec.
Můj otec měl pravdu.
Madam.
Jsem k ničemu. Nikdy nebudu dost dobrá.
To neříkejte.
Jste nejchytřejší, nejbystřejší, nejkreativnější, nejefektivnější...
Vždycky jsem vás měl rád.
To není možné.
Vím, že pro vás nejsem dost dobrý.
Ticho. Podívej.
Oni vracejí všechny hračky.
- Musíme odsud zmizet. - Jo.
Ne, prosím! Ne!
Supi!
Klid! Zachovejte klid. Nejdřív potřebujeme účtenky.
Rudolf je zapřažený.
No tak jo, letíme, nemáme času nazbyt.
Myslím, že budeš potřebovat tohle.
Rami, jsi ten nejlepší šéf elfů, kterého si Santa může přát.
Ty jo, co je to?
To je kouzelná brána.
Elfové mi přes ni posílají dárky z dílny.
Jestli se otevírá, tak to znamená, že nám dochází čas.
- Hustý! - Páni, je to plný elfů!
Ahoj!
Musím to vidět. Jdu dovnitř!
Co ta holka dělá?
Nemůžeme ji tam nechat samotnou!
Jestli se jí něco stane, tak mě zabijou!
Počkej, Mío!
Ne! Počkej na mě!
Salvo, to nemůžeš!
No tak, Salvo, myslíš, že kdyby se do té brány vešel dospělý,
tak bych ji nevyužil, abych chytil toho podvodníka?
Tím portálem mohou cestovat jen lidé s čistým srdcem,
co mají méně než 150 centimetrů.
Dost bylo vtipkování.
Stejně vás zase musím zachránit já.
Nereptej a skoč za nimi.
Opatrně!
To je super! Tolik elfů!
Ahoj!
Jsou to mí kámoši.
Buďte potichoučku. Je tady.
Rychle, je děsný bručoun.
Pojďte. Mauro nás nesmí vidět.
Kluk si myslí, že je velký, ale přece ho tam nenechám samotného.
Já nenechám ve štychu kámoše.
Věděl jsem, že se na vás můžu spolehnout.
Tak uvidíme, jestli to Rudolf utáhne.
Ten ušatec zvládne všechno.
No tak, musíme zachránit Vánoce! Hyjé!
Možná se vám to opravdu povede.
Já nevím. Připadám si směšně.
Ale moc ti to sluší.
Tak jo, jdeme na to.
Myslíš, že to vyjde?
Přidal jsem do elfího punče prášky na spaní, co by odrovnaly pět sobů.
A tomu chlapovi náš punč moc chutná.
Moment. Chybí vám poslední detail.
Žádný elf se neobejde bez špičatých uší
a tyhle jsou nejlepší ze všech.
Jsem král celýho světa.
Další elfí punč, pane?
Vidíte všechny ty země?
Vidíte celý svět?
Tak dneska večer bude celý svět sledovat mě!
Samozřejmě, pane. Na to byste se měl napít.
Dáte si ještě punč?
Moc mi chutná. Klidně bych se v tom punči vykoupal.
Tak si dejte.
Asi ne, už jsem ho měl moc.
Ale je Štědrý večer, tak to oslavte.
Dejte si.
Tobě přeskočil hlas?
Vy jste tu noví, že?
Musíme být jako myšky. Jdeme.
Co ten šílenec udělal?
To je síla. Myslel jsem, že Santova dílna není skutečná,
že je jako Bílý dům.
Rafito, ty dokazuješ, že možné je všechno. Soustřeď se!
Kde jsi? Ukaž se, ty podvodníku!
Ukaž se mi!
- Santa! - Pomozte nám! Dostaňte nás odsud!
Moji malí elfové!
Ale, ale...
Hele, koho tady máme. Minulost!
Ty jeden podvodníku! Jak si tě se mnou mohli splést?
Mám mnohem lepší figuru!
Ta tvá hrůzovláda je u konce! Vypadni z mé dílny!
Tohle je teď můj dům.
A já jsem lepší Santa než ty, tlusťochu.
Tlusťochu? Díky mně je náš svět lepším místem!
A díky mně máme vyšší zisky!
Jsem mnohem veselejší!
A já jsem výkonnější!
Jsem známý svou štědrostí!
Já taky! Vlastně pro tebe mám dáreček.
Haló!
- Jsme tady! - Zachraňte nás!
- Tati! - Jsme tady!
- Tady! - Haló!
Lucasi! Mío!
Rami!
Mysleli jste si, že jsem tak blbý, že si toho nevšimnu?
Ten punč byl vynikající,
ale mě jen tak něco nesloží.
Jak to, že to ustál?
Pusť nás!
Promiň, ale potřebuju nějakou záruku.
Pusť mýho syna, nebo tě sejmu.
Klídek. Jsem blázen a nestydím se za to.
Jestli se přiblížíte...
Tak co?
Co jako?
Co uděláš, když se k tobě někdo přiblíží? Dokonči větu.
Bože, Rafito. Je jasné, že by ublížil dětem.
To jako vážně?
Jasně!
- To je zrůda. - Zmiz!
Chci tě vidět na zemi.
- Zůstane jen jeden. - Jo a budu to já.
- Tati! - Lucasi! Mío!
Opatrně!
Ne!
Hej! Nedovoluj si, tlouštíku!
Podvodníku!
Teď. Ne, počkej!
Ustup.
Jsi vyřízený. Asi jsi nepočítal s tím,
že jsem tři roky na výletní lodi hrál piráta.
Jak myslíš.
Ale zapomínáš, že umím kouzlit.
Jupí!
Vzdej se!
Ano, jistě, pane Santo, prosím, neubližujte mi.
Může za to ta hračkářka.
Já jsem si jen chtěl zahrát.
Prosím vás, odpusťte mi.
Dobře. Odpouštím ti. Vstávej, Mauro.
Viděli jste to? Soucit je tou nejsilnější zbraní.
Ne! Pozor!
Ne!
Ani hnout!
Nebo ty.
Střílej, tati!
Ale na koho?
Uhni!
Jak to, že mě nepoznáváš, Salvo?
Já jsem skutečný Santa Claus!
Ne! Já jsem skutečný Santa Claus!
To se nedá. Vždyť se i smějí stejně.
Tak se jich zeptejte na něco, co ví jen pravý Santa.
Co si Lucas přál v letošním dopise?
Já to vím.
A mám tě.
Co blbneš, ty blázne? Nemůžu hýbat rukou!
Nechal ses nachytat. Lucas letos dopis nenapsal.
- Ale ne, napsal jsem ho! - To si snad děláš srandu...
Já totiž na Santu pořád věřím.
Díky, Lucasi. Jsem rád, že se na tebe můžu spolehnout.
- Nazdar, žabaři! - On utíká!
Hasta la vista, baby! Moje pomsta bude hrozná!
Nech ho jít.
Lední medvědi jsou letos hladoví. Nevydrží tam ani deset minut.
- Pojďme. - Jdeme!
- Pohyb!
Tati.
- Elfové! - Tati!
Lucasi! Mío!
No moment. Ti dvojníci mi zamotali hlavu.
Jak poznám, že je to tvůj táta?
- Jsi idiot, víš to? - Jo, je to on.
Ještě není co slavit.
Je Štědrý večer a ty hračky se samy neroznesou.
Bojím se, že to letos nestihneme.
Zapomínáš na jednu věc. Letos máme dvoje saně!
Salvadore!
Opravdu děláš čest svému jménu!
Ty jo, ty jsou hustý!
Můžu řídit? Můžu?
Rafito, chovej se slušně, nebo zůstaneš tady, ano?
Vyber si, Salvo. Chceš jižní nebo severní polokouli?
Jižní. Bude tam tepleji.
Tak nám držte palce!
Vyčistěte komíny...
Miluju, když všichni zpívají!
Já mám radši ticho.
Hyjé!
- Tak ahoj! - Užijte si to!
Připraveni?
- Jedeme! - Jo!
Tak jedeme!
Je dost pozdě. Nikdy jsem s dárky nebyl tak pozadu.
Tak na to šlápni, nejsou tu radary.
Ty jsi číslo, Rafito. Ale máš pravdu.
Jedeme!
- Už jen čtyři hodiny, tati! - Jsem ve stresu! Rychle!
Nemusíš se bát. Táta je zkušený pilot.
Kdo říkal, že se bojím? Je to skvělý!
Plnou parou vpřed!
Jedeme!
Klídek!
Paříž, Rafito. Dárky. Elfové!
Jdu pro ně!
Čauky!
Paříž.
Pomalu!
Tunisko! Tohle se ti bude líbit!
To je pecka!
- Zbývají dvě hodiny. - Tak letíme!
Rafito, jsi na řadě!
Já jsem Santa Claus!
Po hlavě ne!
Chile!
Hezky! Další!
Buenos Aires!
Santa Fe!
Corrientes!
Letíme do Ruska, Rafito!
- Dělají tam výborný vejce. - Já nemám rád aspik.
Co to je?
- To je pták? - Je to letadlo.
Ne, to jsou ti dva!
- To je Salva! - Cože?
Letí na nás!
Pozor!
- Pozor! - Toč to, Santo!
Pane jo!
Elfové! Dárky do Kazachstánu!
- Tati, teď ty! - Jo!
To vůbec. Nevím, kde ten komín končí.
- Strašpytel! - Strašpytel!
No dobře, dobře! Už jdu!
Rafito! Dárky do San Francisca!
Mohli byste mi pomoct.
Hele, Santo!
Sundej to.
Máme tu něco nechat, ne krást.
Veselé Vánoce!
Káhira.
Dubaj.
Istanbul.
Srí Lanka.
- Tamaga. - Chiúre. São Paulo.
Córdoba.
- Jo! - Ano! Dokázali jsme to!
Všechny děti zase dostaly dárky.
Tak to byl vážně masakr.
Díky, Santo.
Jsem rád, že se ti to líbilo. Bez vás bych to nezvládl.
No jo. Něco mě napadlo.
Vím, že jsem jelito a mám mrtvou ruku,
ale nemohl bych být elf?
- Ne, Rafito. - Ach jo.
Elf? Proč?
Jsi mnohem víc než elf.
Jsi můj kamarád.
- Zaber, Rudolfe! - Hyjé!
Veselé Vánoce!
No tak!
- Brzdi! - Páni!
Mío, doufám, že sis to užila a že se vaši nebudou zlobit.
- Nebudou, vědí, že jsem v dobrých rukou. - Dobře.
Díky.
- Lucasi. - No tak.
- Cože? - Volala tě.
- Aha. - Běž.
Už jdu!
Tati.
Díky, Lucasi. Byl to nejlepší den mýho života.
Ale neřekl jsi mi, co sis přál pod stromeček.
No...
Nic extra.
Tričko a videohru.
Nemusíš lhát. Santa mi to řekl.
Tak ahoj!
Tati!
- To je něco! - Mám z tebe radost.
- Ahoj! - Jedeme!
Hurá domů!
Počkat, něco mi tu nesedí.
Celou noc jsme rozváželi dárky
a nic jsme za to nedostali.
Ale byli jsme spolu.
Přesně tak, tati.
A co je tohle?
Překvápko pro vás dva.
Mně jsi přece nic dávat nemusel.
Stačí mi vědět, že mě máš rád.
Ty kráso! Stůl na fotbálek! Bomba!
Super, co? Tak, já začnu.
Tak začni.
- Do toho! - Kdo prohraje, hraje se mnou.
Dobře.
- Gól! - Ne!
Jsi na řadě.
Já se přidám. Nebaví mě na vás jen koukat.
Takhle se to dělá. Hele.
- Gól! - Ano!
Tak mě napadlo...
Vím, že jsem jelito a mám mrtvou ruku, ale nemohl bych být elf?
Elf? Proč?
Jsi mnohem víc než elf.
Jsi můj kamarád.
To víte, to se tak říká.
Ten chudák nemá tátu, potřeboval někoho blízkého,
no a kdo je lepší než já?
No tak, uklidněte se. Vy jste pro mě mnohem cennější.
Jste...
jako rodina!
To říkáš všem.
Typický, Rami, vždy si kopneš do mrtvého.
Nezapomněl jsi na něco?
Ale ano!
Rozjedeme párty!
Jo!
Mám za sebou další vánoční úspěch.
Máme.
No tak. Musíš brát všechno tak doslova?
Ty vždycky slízneš smetanu.
Rami, nebuď tak mrzutý a nalij mi trochu javorového likéru.
Nejsem tvůj sluha.
Říkám to jen proto, že to máš blíž. Nejsi můj sluha.
- Dobře, ale jen proto, že jsi starý. - Jsi rok od roku mrzutější, Rami.
Překlad titulků: Kateřina Gabrielová