Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
‫שלום, בוקר טוב! השעה שמונה בבוקר,‬ ‫ואנחנו מתחילים בשיא האנרגייה.‬
‫איך הזמן טס!‬
‫אנחנו כבר בדצמבר, וזה אומר רק דבר אחד:‬
‫חג המולד ממש מעבר לפינה.‬
‫אנחנו פותחים את היום‬ ‫עם שמיים כחולים ומזג אוויר קריר,‬
‫מושלם כדי להיכנס לאווירת חג המולד.‬
‫האורות כבר מאירים את העיר,‬
‫ניחוחות שוקו חם ממלאים את האוויר,‬
‫ושירי חג המולד...‬
‫טוב, שומעים אותם כבר כמה שבועות,‬
‫אבל עכשיו תקופת חג המולד התחילה רשמית.‬
‫לוקאס, ארוחת בוקר!‬
‫כן, קשה להאמין, אבל זה אני, סלבה מולינה.‬
‫הגבר שגיליון ההרשעות שלו‬ ‫היה ארוך יותר מ"דון קישוט".‬
‫עד לאחרונה,‬ ‫הסתפקתי בבירה בבוקר ובכמה זיתים בצהריים.‬
‫אבל מאז שהצלתי את חג המולד לפני כמה שנים,‬
‫ליתר דיוק, את סנטה קלאוס,‬
‫אני אדם מהוגן.‬
‫בן שלי!‬ ‫-אבא!‬
‫בוקר טוב.‬
‫בוא נאכל.‬
‫והכי חשוב, אבא שעושה דברים כמו שצריך.‬
‫תודה, אבא. זה טעים מאוד.‬
‫ארוחת בוקר של אלופים. ויטמינים, חלבונים ו...‬
‫טוב, דברים שמועילים לבריאות.‬
‫בוא נשתה.‬
‫חיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫סלבה החדש מבלה זמן איכות עם בנו.‬
‫אני גווע ברעב.‬
‫בבית.‬
‫אלוהים, שוב ריבה?‬
‫אמרתי לך, אני מעדיף מלוחים לארוחת בוקר.‬
‫טוב, בסדר. אנחנו בבית של חבר שלי, רפיטה,‬
‫אבל לא להרבה זמן.‬
‫כי סוף סוף מצאתי עבודה בתחום שלי,‬ ‫ואפילו חוקית לגמרי.‬
‫אני עכשיו ילד טוב.‬
‫היי, עובד!‬
‫תבריק את זה ואל תפסיק‬ ‫עד שזה ינצנץ כמו זהב.‬
‫והכריך!‬
‫היי! חזה עוף.‬
‫בלי צ'וריסו. כי אני עושה כושר.‬
‫כושר. התעמלות, אם זה מסובך מדי בשבילך.‬
‫קדימה, כושר. אחת, שתיים. כושר. בוא נלך.‬
‫תראו, זה לא מושלם.‬
‫לפעמים קשה לא להתייאש.‬
‫אבל ההקרבה שווה את זה‬
‫כל עוד הבן שלי מרגיש טוב ומתגאה באבא שלו.‬
‫הנה הבן שלי.‬
‫לוקאס!‬
‫אבא!‬
‫הנה אתה!‬
‫איך היה בלימודים?‬
‫דיכאון של החיים. איך היה בעבודה?‬
‫רק חיכיתי להפסקה.‬
‫היי. מה זה?‬
‫מה? איפה?‬ ‫-מה יש פה?‬
‫תראה מה זה! שני כרטיסים ל"שכחו אותי בבית"!‬
‫הקרנה מיוחדת!‬
‫הסרט האהוב עליי. אבא, אתה הכי טוב.‬
‫מעולם לא הייתי כל כך מאושר.‬ ‫והכי טוב, זו התקופה הקסומה ביותר בשנה.‬
‫חג המולד.‬
‫- 17 בדצמבר -‬
‫- 18 בדצמבר -‬
‫הו-הו-הו! תתעוררו, שדונים קטנים!‬
‫נותר רק שבוע אחד עד חג המולד!‬
‫"יום חדש מתחיל, זמן לעבוד‬
‫"אנו עושים זאת בשמחה ובששון‬ ‫כי חג המולד בפתח"‬
‫עצרו.‬
‫אתם קוראים לזה שמחה וששון?‬
‫הבנתי מה חסר.‬
‫משהו שיכניס אתכם לרוח החג. הו-הו-הו!‬
‫הצגה נחמדה.‬
‫אבל כדי שהכול יהיה מוכן עד חג המולד,‬ ‫אנחנו צריכים לשנס מותניים.‬
‫תקשיב, ראמי,‬
‫אל תהיה כזה שלילי. יש די והותר זמן.‬
‫כן? אתה עדיין צריך לקרוא‬ ‫את כל המכתבים האלה.‬
‫בחיי... ברצינות,‬ ‫למה הילדים לא שולחים הודעה קולית ודי?‬
‫קדימה! לעמדות!‬
‫פלאנט טויס יפתח את שעריו בעוד דקות ספורות.‬
‫הוספת סוכר?‬
‫בסדר.‬
‫פלאנט טויס: עולם של צעצועים, עולם של כיף.‬
‫היא מהממת...‬
‫גברתי, לאטה מאצ'ה קר.‬
‫עם חלב נטול לקטוז וקמצוץ קינמון.‬
‫מתוק מדי, סבסטיאן.‬ ‫-סליחה, גברתי.‬
‫איפה הדוח?‬ ‫-דוח כוח האדם. הנה.‬
‫למה הוספת סוכר?‬
‫יותר מדי אנשים. תפטר חמישה.‬
‫זה העיצוב של הבובה החדשה והמועצמת.‬
‫מתולתלת מדי, נמוכה מדי. תשני את זה.‬
‫גברתי.‬
‫סבסטיאן.‬ ‫-כן, גברתי?‬
‫למה כולם סתם עומדים פה?‬ ‫-גם אני רוצה לדעת.‬
‫קדימה, לעבודה! תפתחו את הדלתות!‬ ‫מה אתם, עובדי ציבור?‬
‫חג המולד כאן.‬
‫בוא.‬ ‫-כן, גברתי.‬
‫בוקר טוב. מה שלומכם?‬
‫הכול בסדר? אני שמחה לשמוע.‬
‫קדימה.‬ ‫-כן.‬
‫כינסתי את הפגישה הדחופה הזאת‬
‫כדי לדבר על משהו‬ ‫שעשוי לשנות את מסלול החברה הזאת לעד.‬
‫בראבו!‬
‫כידוע לכם, פלאנט טויס‬ ‫היא החברה המובילה בעולם.‬
‫המוצרים שלנו הם הבחירה המועדפת למתנה‬ ‫בכל החגים החשובים.‬
‫בכל החגים...‬
‫חוץ מאחד.‬
‫ולמה לא בחג המולד?‬
‫כי אתם חבורה של אפסים חסרי יכולת? גם.‬
‫אבל בעיקר בגלל היצור המתועב‬ ‫שאנחנו צדים כבר שנים.‬
‫ביגפוט!‬ ‫-לא, המפלצת מלוך נס!‬
‫לא, לדעתי זה צ'ופקברה.‬ ‫-זה אלביס, הוא עדיין חי.‬
‫זה סנטה קלאוס.‬
‫או ניקולס הקדוש,‬ ‫או איך שלא תרצו לקרוא לשמן הזה.‬
‫הוא חותר תחתינו כבר עשרות שנים.‬
‫ילדים לא קונים צעצועים,‬ ‫כי הוא מחלק אותם בחי...‬
‫הוא מחלק אותם בחי...‬
‫סבסטיאן, תגיד את זה במקומי.‬ ‫אני לא יכולה. זה עושה לי רע.‬
‫הוא מחלק אותם בחינם.‬
‫ולמה? סתם. רק כי הם התנהגו יפה.‬
‫מבחיל.‬
‫במשך שנים‬
‫הפעלנו תוכנת מעקב במטרה לאתר אותו,‬
‫מטרה שהשקענו בה זמן וכסף.‬
‫אבל לפני כמה שנים, בבית חולים במדריד,‬
‫התחולל נס לחג המולד.‬
‫ניקולס!‬
‫ואל תשכחו להתנהג יפה!‬
‫הזקן אמר את האמת. זה באמת היה סנטה קלאוס.‬
‫- החוג הארקטי -‬
‫למרבה המזל, האחות הזאת‬ ‫הייתה דודנית שנייה שלי מצד אימי,‬
‫והיא סיפרה לי על זה במפגש משפחתי.‬
‫ומאחר שהייתה לה רק עין אחת,‬ ‫לא ממש הקשבתי לה. אבל...‬
‫מצחיק, נכון? השקענו כל כך הרבה כסף,‬
‫ובסוף מצאנו קצה חוט‬ ‫דווקא במסיבה של האחיין שלך.‬
‫באמת, סבסטיאן... תזמון נהדר, כמו תמיד.‬
‫סליחה.‬
‫על הכרטיס היו נקודות ציון,‬ ‫ועכשיו אנחנו יודעים איפה הוא גר.‬
‫הגיע הזמן להוציא את התוכנית שלנו לפועל:‬
‫נחטוף את סנטה קלאוס‬ ‫ונוודא שהוא לעולם לא יתחרה בנו שוב.‬
‫אבל העולם יתהה לאן סנטה קלאוס נעלם.‬
‫אני מציגה בפניכם את האדם‬ ‫שיתפוס את מקומו של סנטה קלאוס בעיני העולם.‬
‫מה קורה, חבר'ה?‬
‫מתי אני מתחיל, בוסית?‬
‫תפגין קצת כבוד, קזנובה.‬
‫הוא? אבל הוא רזה. הוא בכלל לא דומה לו.‬
‫בורות במיטבה.‬
‫תכירו, זה מאורו קסדה, חקיין.‬
‫חקיין?‬
‫בבקשה ממך.‬
‫שחקן.‬
‫שחקן מתודי דגול שבונה את הדמויות שלו מאפס.‬
‫חוץ מזה, אני זיקית.‬
‫הטווח שלי רחב מאין כמוהו,‬
‫החל מתיאטרון קלאסי‬ ‫ועד להצגות אוונגרדיות וניסיוניות.‬
‫והכי חשוב,‬
‫חקר דמויות מעמיק הוא המומחיות שלי.‬
‫אני חושבת שזה ברור.‬
‫ברור כשמש.‬ ‫-בואו נחזור לנושא.‬
‫ברגע שנחטוף את סנטה קלאוס,‬
‫הורים בכל העולם יצטרכו להכניס יד לכיס‬ ‫אם הם ירצו מתנות לילדים שלהם.‬
‫גברתי, שאלה אחת.‬ ‫מה מר אנסלמו חושב על התוכנית?‬
‫איזו מין שאלה זאת, סבא'לה?‬
‫אבא שלי פרש לפני שנים. אמרתי לך 1,000 פעם.‬
‫סוף סוף אוכיח שאני יכולה‬ ‫לנהל את החברה הזאת טוב כמוהו,‬
‫או אפילו טוב יותר.‬ ‫-טוב יותר.‬
‫כולם מסכימים?‬
‫סבסטיאן.‬ ‫-כן?‬
‫תלבש סוודר. אתה נוסע לקוטב הצפוני.‬
‫חג המולד הזה יהיה שלנו.‬
‫כן.‬
‫- החג בידיים של אבא 2 -‬
‫חג המולד מתקרב, אפשר להרגיש את זה באוויר!‬
‫קדימה, חבר'ה, אתם לא בכושר!‬
‫תזיזו את הישבן!‬
‫קדימה, רודולף! קדימה, דאשר! קדימה, פרנסר!‬
‫היי, לואיס אלברטו!‬
‫תן גז, אתה בפיגור! דיו!‬
‫אני אוהב את חג המולד!‬ ‫קדימה, בואו ניהנה קצת. סלטה!‬
‫קדימה!‬
‫יפה מאוד! כמעט איבדתי שיווי משקל!‬
‫בואו נעלה הילוך‬ ‫וניתן בפרסה כמו ב"מהיר ועצבני"!‬
‫אני לא רוצה.‬ ‫-קרליטוס, תאכל את הברוקולי.‬
‫אני לא רוצה!‬ ‫-תתנהג יפה ותאכל.‬
‫סנטה קלאוס רואה הכול. הוא יביא לך פחם.‬
‫אל תדברי שטויות, אימא.‬
‫"אל תדברי שטויות"?‬ ‫אתה צריך לאכול את הברוקולי‬
‫אם אתה רוצה את כל הדברים ברשימה שלך.‬
‫קונסולת המשחקים, האופניים, הקורקינט...‬
‫דיו!‬
‫כדאי שתאכל אם אתה רוצה מתנות.‬
‫כן. ברוקולי טעים ובריא.‬
‫ואו! עכשיו אני רעב.‬
‫קדימה! הביתה!‬
‫מחכים לנו שם מקרוני עם צ'וריסו,‬ ‫פודינג אורז, פלאן גבינה ופרנץ' טוסט!‬
‫קדימה!‬
‫נחיתה מצוינת, חבר'ה.‬
‫הרווחנו את ארוחת הערב שלנו.‬
‫היי! מי זה?‬
‫סליחה, אפשר לעזור לך?‬
‫אלוהים!‬
‫בן אדם!‬
‫אני הולך כבר 12 שעות,‬ ‫וראיתי רק פינגווינים!‬
‫בשם קרני האיילים שלי, אתה קפוא לגמרי!‬
‫כן.‬
‫אל תדאג, אתה בטוח עכשיו.‬ ‫אבל איך הגעת לכאן?‬
‫יצאתי לטיול מאורגן בפיורדים,‬
‫ועצרתי בחנות לקנות מזכרת קטנה.‬ ‫מגנט למקרר. אני אוסף אותם.‬
‫לא חיכו לי, ופספסתי את האוטובוס.‬
‫אז חשבתי, "אם כבר,‬ ‫אלך לראות את הזוהר הצפוני".‬
‫שמעתי שזה מחזה קסום.‬ ‫אבל הלכתי לאיבוד ולא מצאתי אותו.‬
‫אלוהים! איזה סיפור ארוך. אבל...‬
‫בבקשה, הנה הזוהר הצפוני!‬
‫זה יפהפה, אבל...‬
‫הריסים שלי קפואים.‬
‫אל תדאג, בוא לסדנה שלי.‬ ‫-לא.‬
‫עדיף שתגיד לי איפה העיר הקרובה ביותר.‬
‫היי, אל תתקע את זה בפרצוף שלי.‬ ‫אני לא רואה.‬
‫מה קורה פה? בשם חג המולד...‬
‫העוף בתנור. הציפור בכלוב.‬
‫העכבר ב... מלכודת העכברים? לא משנה.‬
‫סנטה קלאוס בידינו!‬
‫לא.‬ ‫-סלבה. אחי, בבקשה.‬
‫איזה נודניק.‬ ‫-סלבה, אני חבר שלך. תעזור לי.‬
‫בחייך, זה יהיה ממש קל. בבקשה.‬
‫ניכנס, נגנוב את הסחורה ונצא.‬
‫קלי קלות.‬
‫אין מצב. מאז ההרפתקה שלנו עם סנטה,‬ ‫אני אדם מהוגן.‬
‫אני לא גונב, אני עובד למחייתי,‬ ‫אני משלם מיסים,‬
‫אני ממחזר, אוכל סלטים...‬
‫פתטי. תכף תגיד לי שאתה משחק שחמט.‬
‫יצאתי מהעסק הזה, רפיטה.‬ ‫קדימה, לך לפני שהבוסים שלי יבואו.‬
‫זה ג'וב קל. הסחורה יושבת שם ללא השגחה‬ ‫וצועקת, "קח אותי, אני שלך".‬
‫פשע לא לעשות את זה.‬
‫אם היה לי אירו‬ ‫על כל פעם שאמרו לי את זה, הייתי עשיר.‬
‫עשיר שמתפרנס ביושר? זאת ספרד, בנאדם.‬
‫לא, רפיטה. אמרתי לא.‬ ‫-אני אומר כן.‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬ ‫-לא.‬
‫מה אמרת?‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫לא.‬ ‫-תראה, רמונסין.‬
‫שני חלאות אדם מתווכחים.‬
‫כן, לא, כן, לא.‬ ‫-כן, לא, כן, לא.‬
‫הם נשמעים כמו אמבולנס.‬
‫אמבולנס!‬
‫אתה באמת מעדיף לעבוד בשבילם‬
‫מאשר להצטרף אליי לשוד?‬
‫אין לי הרבה אפשרויות.‬
‫היי, לוויין. נוכל לשכור גם אותך, אם תרצה.‬
‫עם הזרוע הדפוקה שלך,‬
‫בטח נקבל הטבת מס, נכון?‬
‫סלבה, אין לך כבוד עצמי?‬ ‫רמונסין הזה הוא הבוס שלך.‬
‫כן. אני הבוס שלו. החוצה, פושע.‬
‫היי, אני לא פושע, בסדר? אני אולי בשוליים.‬
‫היי! זה...‬
‫זה מפתח הברגים שלנו!‬ ‫-גנב!‬
‫עוף מפה!‬
‫זה יורד לך מהמשכורת!‬
‫אבל...‬ ‫-היי! תחזור לעבודה!‬
‫כן, בוס, כן.‬
‫יופי של רפלקסים, רמונסין.‬
‫"אני וחמורי הקטן בדרך לבית לחם"‬
‫בסדר, ילדים.‬
‫שיהיה פה סדר.‬
‫רבותיי, נא להירגע.‬
‫אמרתי בוקר טוב, חיות פרא!‬
‫טוב, לפני שנתחיל בשיעור,‬ ‫יש לי הודעה חשובה.‬
‫שמתם לב שבחינות הן מערכת דירוג מיושנת‬
‫שמצמצמת לכדי מספר בודד‬ ‫את המורכבות האנושית שלנו?‬
‫לא, רק שאתה מוזר‬ ‫וישלחו אותך בחזרה לכוכב שלך.‬
‫חנון!‬ ‫-פרצוף פיצה!‬
‫נחמד.‬
‫מצטרפת אלינו היום תלמידה חדשה‬ ‫שבדיוק עברה לעיר שלנו.‬
‫אני מקווה שלא יושיבו אותה לידי.‬ ‫-כן, אנחנו נשארים יחד.‬
‫תכירו, זאת מיה.‬
‫יש פה מקום פנוי. לידי. בואי.‬
‫כאן, כן. זה הכיסא שלך.‬
‫היי.‬ ‫-היי. תגידי לי אם תצטרכי משהו, בסדר?‬
‫לוקאס, אני כאן.‬ ‫-שקט.‬
‫כל דבר. מחק, עט, הלב שלי...‬
‫כלומר, המחברת שלי.‬
‫אתה תמיד מדבר מהר כל כך?‬
‫מערכת העצבים והלב...‬
‫הכנסתי לו.‬
‫זו בדיחה פנימית.‬
‫אתה לא מחזיר להם?‬
‫קבל!‬ ‫-ואו! היא הכניסה לך!‬
‫מגיע לך.‬
‫קדימה!‬
‫תחזיר להם! קדימה!‬
‫לא, בבקשה! זה רק יום שלישי!‬
‫אלוהים, איזה שבוע מצפה לי...‬
‫לא עשו בינינו היכרות רשמית.‬
‫אני לוקאס וזה רובן. הוא בדיוק עמד לעזוב.‬
‫ביי, רובן. נתראה.‬
‫לך.‬ ‫-בסדר.‬
‫את מיה, נכון?‬
‫אני לא מנסה להציע לך חברות‬ ‫או אומר שאני רוצה שתהיי חברה שלי. פשוט...‬
‫קרש מגניב.‬
‫אנשים במאה הזאת קוראים לזה סקייטבורד.‬
‫כן. אני ממש בקטע של סקייטבורד.‬
‫סקייטבורד בבוקר, סקייטבורד בצהריים...‬
‫ובלילה אני ישן מחובק עם הסקייטבורד שלי.‬
‫כן. איזה סגנון אתה מעדיף?‬ ‫קרשינג, דאונהיל או פריסטייל?‬
‫קצת מכל דבר. כולם בבת אחת.‬ ‫שלושה באחד. כן, הכול.‬
‫לוקיטס!‬
‫אוי, לא. אבא שלי.‬
‫איך היה בלימודים?‬
‫בסדר. כמו תמיד.‬
‫לא "דיכאון של החיים"?‬
‫לא, אבא. אכפת לך לחכות בחוץ?‬
‫איך היה בעבודה? רק חיכיתי להפסקה.‬
‫הרובוט. הפסקה.‬
‫לוקיטס, מה קרה?‬
‫כלום, אני בסדר. הכול כרגיל.‬
‫זה לא אחר צהריים רגיל,‬
‫כי היום אנחנו הולכים לקנות עץ חג מולד.‬
‫אבא, אני כבר לא ילד קטן.‬
‫כשנגיע הביתה, ארים אותך‬ ‫כדי שתוכל לשים את הכוכב בראש העץ.‬
‫שנה אחת שכחתי, והוא חטף התקף זעם.‬
‫הוא בכה, "העץ, אבא! העץ!"‬
‫לדעתי הוא אפילו עשה במכנסיים מרוב לחץ.‬
‫לא, הוא ממציא הכול.‬
‫זה שקר. אבא, בבקשה. אני עם חברה.‬
‫סליחה. פדיחה שלי.‬
‫מה דעתכם ששלושתנו נלך למשחקייה?‬
‫נשמע נהדר, תודה, אבל... לא.‬
‫ביי.‬
‫אבא, אכפת לך להרים את זה לפני שנלך?‬ ‫-את מה?‬
‫את הכבוד העצמי שלי שרמסת עכשיו.‬
‫לא הבנתי ש...‬
‫זאת הבעיה. אתה לא מבין כלום.‬
‫מה קרה הרגע?‬
‫איפה אני?‬
‫מתפוצץ לי הראש.‬
‫זה גרוע יותר מהנגאובר של פונץ' שדונים.‬
‫יש פה מישהו?‬
‫מי שם?‬
‫את הבאת אותי לכאן?‬
‫שלושת האמגושים שלחו אותך, נכון?‬
‫רוכבי גמלים ארורים.‬
‫לא.‬
‫אני רק אשת עסקים צנועה‬ ‫מחנות צעצועים בינלאומית‬
‫שנמאס לה מהמשחקים המלוכלכים שלך.‬
‫"משחקים מלוכלכים"? על מה את מדברת?‬
‫אל תיתמם.‬
‫אתה לא משלם מיסים,‬ ‫לא רשום כעוסק מורשה. כלום.‬
‫רק חסר שתעבור לאנדורה עם השדונים שלך.‬
‫אני בסך הכול מחלק מתנות‬ ‫לילדים שהתנהגו יפה.‬
‫"מחלק מתנות לילדים שהתנהגו יפה."‬
‫השנה לא משנה אם הם התנהגו יפה או לא.‬
‫משנה רק אם להורים שלהם יש כסף לקנות מתנות.‬
‫לקנות ממני, כמובן.‬
‫אבל זה נוגד את רוח חג המולד,‬
‫את הקסם, את הרצון הטוב...‬
‫תחזירי את כובע הקסמים.‬
‫לא.‬
‫איך את יכולה להיות צינית כל כך?‬
‫מעולם לא היית ילדה?‬
‫ילדה שהתעוררה בהתרגשות בבוקר החג‬
‫ורצה לראות מה השארתי לה מתחת לעץ?‬
‫שכחת את הילדה הקטנה שבתוכך?‬
‫"סנטה קלאוס היקר,‬ ‫השנה התנהגתי יפה מאוד,‬
‫"אז אני רוצה לבקש‬
‫"דובי שהשדונים שלך הכינו בסדנה."‬
‫מה זה?‬
‫מתוקה, בבית הזה‬ ‫לא כותבים מכתבים לסנטה קלאוס.‬
‫סנטה הוא המתחרה, וצריך להשמיד את המתחרים.‬
‫אבל, אבא, כל החברות שלי עושות את זה.‬
‫וזה מה שאני רוצה לחג המולד.‬
‫כל החברות שלך בינוניות, מתוקה.‬
‫אבל את תירשי את החברה שלי,‬ ‫ותלמדי שצעצועים הם לא מתנה.‬
‫צעצועים הם מוצר.‬
‫בסדר?‬
‫וזה הולך לפח.‬
‫היי, אל תשנה את הנושא.‬
‫אנחנו לא מדברים עליי‬ ‫ועל מה נתת או לא נתת לי כשהייתי ילדה.‬
‫הדבר החשוב הוא שאתה מחוסל.‬
‫אין סיכוי.‬
‫את שוכחת שהילדים‬ ‫לא יחגגו את חג המולד בלי האליל שלהם.‬
‫הם לא יחגגו בלעדיו.‬
‫מאורו!‬
‫מה קורה, סבא'לה?‬
‫אבל...‬
‫הו-הו-הו!‬
‫הא-הא-הא!‬
‫אני עוד עובד על ה"הו-הו-הו" שלי.‬
‫צריך להפעיל את הסרעפת. הו-הו!‬
‫רק רגע. מי אתה?‬
‫מאורו קסדה. נעים להכיר.‬
‫שחקן נפלא שהתנדב לעזור למטרה שלנו.‬
‫אתה מתחזה! אתה נוכל! אתה...‬
‫אחד השחקנים הטובים בעולם היום.‬
‫וחקיין מומחה, אחי.‬
‫רוצה הדגמה? קבל.‬
‫מה קורה, גבר-גבר?‬
‫רוצה ריבוחיטו עם שומן?‬
‫אולי אלבריניו עם קצת פירות ים?‬
‫יש לי!‬
‫לחם עם בוטיפרה ועגבניות.‬
‫בול, נכון?‬
‫זה היה מעולה.‬ ‫-תודה.‬
‫אבל כדאי שנגיע לקוטב הצפוני‬ ‫לפני שיקלטו שסנטה נעלם.‬
‫כן.‬
‫אתה לא יכול לעשות את זה!‬
‫לא?‬
‫תראה. צעד אחד, עוד צעד...‬
‫היי, מתברר שאני יכול!‬
‫לא אתן לכם לרמות את הילדים!‬
‫לא תצליחו לכלוא אותי!‬
‫התגנבתי לבתים‬ ‫עם מערכות האבטחה המתקדמות ביותר.‬
‫ירדתי במורד הארובות הצרות ביותר בעולם.‬
‫כובע הקסמים שלי יכול לעשות הכול!‬
‫בחלומות שלך. אתה מתכוון לזה?‬
‫תחזירו לי!‬
‫אתה תעביר את שארית ימיך‬ ‫בסרקופג הזה, נשכח מלב כול.‬
‫לא!‬ ‫-כמו לואי ה-14.‬
‫או כמו הרוזן ממונטה כריסטו.‬ ‫-שחררו אותי, נבלים!‬
‫לפחות תרזה קצת, תוריד את הכרס הזאת.‬
‫לא!‬
‫היי, אתה רוצה שאני אמסור משהו לגמדים שלך?‬
‫שדונים! הם שדונים!‬
‫בטח, מה שתגיד.‬
‫ניצחון לנו.‬
‫"שמחה וששון‬
‫"אוכלים ממתקים ועוגות‬
‫"שמחה וששון‬
‫"עובדים בשביל סנטה קלאוס"‬
‫היי, סנטה!‬ ‫-היי, בוס! שלום.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫איזו אחוזה!‬
‫זה באמת בית כפרי מקסים.‬
‫כמה חמוד!‬
‫הם נראים כמו פטריות קטנות.‬
‫מה אתם, המיניונים? הקטנטנים?‬ ‫אולי אומפה-לומפה?‬
‫דגיגון? לא בשבילי, תודה.‬
‫היה לי גמד גינה גבוה ממך.‬
‫מה זאת אומרת, בוס?‬
‫והאוזניים האלה, הן מתחברות לרשת האלחוטית?‬
‫אתה בסדר, סנטה? אתה נראה מוזר.‬
‫תראו מי זה! אז באת לארוחת הערב, מה?‬
‫איפה היית? חשבתי שקרה לך משהו!‬
‫סליחה, תזכיר לי מי אתה, דרדס זועף.‬
‫אני ראמי, מנהל העבודה שלך כבר מאות שנים.‬ ‫תפגין קצת כבוד.‬
‫אל תכעס, ראמן. סתם צחקתי.‬
‫ראמי.‬ ‫-בדיוק.‬
‫גם אתה מריח את זה, נכון?‬ ‫אי אפשר להיפטר מצחנת האיילים.‬
‫שתית.‬
‫לא, הייתי באימונים עם רודולף‬ ‫ועם שאר ה... איילים.‬
‫איילי צפון.‬ ‫-בדיוק.‬
‫אז קדימה, לעבודה. אתה יודע מה עושים עכשיו.‬
‫מה זה? מי כאן הבוס, אתה או אני?‬ ‫ברור שאני יודע.‬
‫הדברים הרגילים.‬
‫דברים של סנטה.‬
‫הדברים הרגילים, ה...‬
‫לקרוא את מיליוני המכתבים שעוד נשארו לך?‬
‫בדיוק. רואה? ידעתי מה לעשות.‬
‫אני עושה את זה כבר מאות שנים.‬
‫אבל קודם אני רוצה לנוח קצת.‬ ‫תביא לי איזה נשנוש, בסדר?‬
‫קדימה, ראמן. 'חת-שתיים.‬
‫לוקאס.‬
‫לוקאס!‬
‫הפחדת אותי! קצת פרטיות, בבקשה.‬ ‫לא חשבת לדפוק?‬
‫דפקתי, אבל לא שמעת כי אתה עם אוזניות.‬
‫מה?‬ ‫-אמרתי שאתה לא שומע אותי עם האוזניות!‬
‫טוב, אל תצעק.‬
‫למה אתה לבוש ככה?‬
‫ביקשתי שתגיד לי אם אתה משתתף בהצגה.‬
‫אתה מגלם ליצן?‬
‫לא, זה הלוק החדש שלי. סגנון אורבני יותר.‬
‫אתה לא מבין, אתה זקן מדי.‬
‫זקן? סליחה, אני עדיין מקשיב לפרל ג'אם‬ ‫באייפוד שלי.‬
‫אתה מקשיב למי במה?‬
‫להקה. הרבה יותר טובה ממה שאתה שומע.‬
‫זה נשמע כמו פיהוקים.‬
‫"התמונות..."‬
‫תשכח מזה, אתה כזה בומר. מה אתה רוצה?‬
‫שנבלה קצת זמן יחד.‬ ‫אני כבר בקושי רואה אותך.‬
‫רוצה ללכת לקנות קומיקס?‬
‫לא.‬
‫סרט?‬ ‫-לא.‬
‫כדורגל?‬ ‫-לא.‬
‫המבורגרים!‬
‫לא! אתה כזה מעצבן!‬
‫מה קרה לך, בן?‬
‫אתה מתלבש מוזר, יש לך תנודות במצב הרוח,‬ ‫אתה לא רוצה לבלות איתי...‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן, הכול כרגיל.‬
‫הקול שלך מתחלף!‬
‫די כבר, אתה לא מבין אותי. פשוט לך!‬
‫בסדר.‬ ‫-אתה לא מבין אותי!‬
‫"אני לא מבין אותו."‬ ‫זה ברור, הוא הגיע לגיל ההתבגרות.‬
‫זה נורא, אני לא מוכן.‬ ‫-ממש לא מוכן. תפוס.‬
‫לא קרה כלום.‬
‫כולם מתבגרים בסוף. תראה את רובין הוד.‬
‫אתה מתכוון לפיטר פן.‬
‫מי?‬ ‫-הילד שסירב לגדול.‬
‫חשבתי שלוקאס לא מפסיק לגדול.‬
‫על מה אתה מדבר?‬ ‫-אני? אין לי מושג, סלבה. הלכתי לאיבוד.‬
‫לא משנה. זה היה אמור להיות‬ ‫חג המולד הראשון שלי איתו.‬
‫היי! גם איתי, לא?‬
‫גם איתך. אבל הבעיה היא שללוקאס נמאס ממני.‬
‫פעם הייתי הגיבור שלו, ועכשיו אני האויב.‬
‫ככה זה אצל כולם. גם אצלנו זה היה ככה.‬ ‫ראיתי את אבא שלי רק פעם בחודש.‬
‫כן, כי אבא שלך היה בכלא‬ ‫אחרי ששדד קזינו בטורלודונה.‬
‫ראית אותו בשעות הביקור.‬
‫נכון. תודה רבה באמת שהזכרת לי‬ ‫את הרגע העצוב ביותר בחיי, אחי.‬
‫סליחה, רפיטה, אבל אני מודאג.‬
‫לוקאס הוא כל מה שיש לי.‬
‫אל תדאג.‬
‫כולנו עברנו את השלב הזה,‬ ‫ותראה איך יצאנו בסוף.‬
‫זה גרוע משחשבתי.‬ ‫אני לא יכול לאבד את הבן שלי.‬
‫אם אתה לא רוצה לאבד אותו,‬ ‫תצטרך לזכות בו בחזרה.‬
‫אולי הילד צריך לראות שלאבא שלו יש אומץ‬ ‫לעזור לחבר שלו בשוד קליל.‬
‫אמרתי שיצאתי מהעסק הזה!‬
‫"יצאתי מהעסק הזה!" בסדר, אל תדאג.‬
‫יש לי עוד חברים שיכולים לעזור. הרבה.‬
‫בסדר.‬
‫לולו.‬
‫לולו?‬
‫לולו! הוא שוב נתקע. לולו!‬
‫לולו מוזיקולו.‬
‫איפה היית?‬
‫תקלטתי במועדון.‬ ‫-לא, תישאר כאן. אנחנו שודדים את המקום.‬
‫אני אחתוך, אתה תתצפת.‬
‫למה לא ההפך? אני מומחה למנעולים.‬
‫כי ככה אמרתי.‬ ‫-למה אתה הבוס?‬
‫כי זה היה הרעיון שלי.‬ ‫-ואם אני לא רוצה לתצפת?‬
‫בסדר. אתה תחתוך ואני אתצפת, אבל תזדרז.‬
‫לא, עדיף שאני אתצפת.‬ ‫אני מומחה למנעולים, לא לגדרות.‬
‫אז אתה חותך או מתצפת?‬
‫מתצפת. אבל לא כי אמרת לי.‬
‫בסדר.‬
‫רפיטה, איך להזהיר אותך אם מישהו יבוא?‬
‫אם מישהו יבוא תגיד, "רפיטה, מישהו בא".‬
‫זה עלוב.‬
‫אולי נשתמש בקוד סודי?‬ ‫"מים, מים", "קוד אדום, בטל משימה",‬
‫או "חולי מגיע!"‬
‫די, לולו, תגיד מה שאתה רוצה,‬ ‫העיקר שתהיה בשקט.‬
‫מה שאני רוצה?‬ ‫-כן.‬
‫אז זה אומר שאני הבוס עכשיו.‬
‫לא, זה אומר שתסתום ותיתן לי להתרכז.‬
‫בסדר, סיימתי. תיכנס.‬
‫אני אחליט. אני הבוס עכשיו.‬
‫כן, אתה הבוס.‬
‫אני הבוס? אז תעשה גלגל ענק.‬
‫לא גלגל ענק! בבקשה, לא!‬ ‫-כן!‬
‫עצור!‬
‫עצור, יתפסו אותנו!‬
‫בסדר. תיכנס.‬
‫קדימה.‬
‫בלי גלגל ענק בזמן שאני עובד, טוב?‬
‫- פלאנט טויס -‬
‫זו המשאית.‬
‫אוי, לא. רפיטה.‬
‫מה קרה?‬
‫בכל פעם שאנחנו פורצים למקומות,‬ ‫האדרנלין עושה לי...‬
‫יש לך פיפי?‬
‫לא, הדבר השני. הפודל רוצה לצאת לטיול.‬
‫לא. תכווץ את הלחיים.‬
‫ניכנס, נמלא את התיקים ונדפוק יציאה...‬
‫זריזה.‬
‫אל תגיד "יציאה". העטלף ייפול בגללך.‬
‫איכס, לולו. תפוס את הצד הזה.‬
‫תמשוך.‬
‫- גרטה -‬
‫מה זה?‬
‫זה? בובה מהדור הבא.‬
‫הן עולות הון. נגנוב הכול‬ ‫ונמכור אותן באינטרנט במחיר כפול.‬
‫שלום, אחותי, אני גרטה, הבובה המועצמת.‬
‫אני לולו מסן פרמין, מנהיג כנופיית...‬
‫היי, איך קוראים לכנופיה שלנו?‬
‫קוראים לה "שתוק ותכבה את זה‬ ‫לפני שיתפסו אותנו".‬
‫שם לא מוצלח. עדיף...‬ ‫-הלאה הפטריארכיה!‬
‫תכבה אותה!‬
‫היא לא נכבית.‬ ‫-מנולו, היום תבשל לעצמך.‬
‫תכבה אותה!‬
‫היא לא נכבית. היא קורצת לי. מניפולטורית!‬
‫תשתקי, גרטה!‬
‫עצרו! מי שם?‬
‫מאצ'ו מי שלא קופץ!‬
‫הוא הבוס, אני רק ממלא פקודות.‬
‫זה הדודן שלי רפיטה, הוא גר ברחוב אהורו.‬
‫ביי!‬ ‫-חתיכת מלשן!‬
‫בוגד!‬
‫עצור! אל תזוז!‬
‫היי! עצור!‬
‫אני כבר חוזר!‬ ‫-תפוס אותו!‬
‫אי אפשר אפילו לגנוב בשקט בחג המולד.‬
‫תחזור הנה, מנוול! היי!‬
‫הוא ברח לכאן! קדימה, זוז כבר! מהר!‬
‫אל תכריח אותי לרוץ, גבר.‬
‫קדימה, הוא איפשהו כאן.‬
‫אתה רואה משהו?‬
‫הוא לא כאן.‬
‫אני לא יכול לרוץ שוב...‬
‫לכאן!‬
‫קדימה!‬
‫שלום?‬
‫אני לא גנב, בסדר? אני משחק מחבואים.‬
‫אני מזהה את הקול הזה.‬
‫רפיטה? זה אתה?‬
‫רפיטה, תענה לי!‬
‫אלוהים, זה אתה?‬
‫בבקשה, אל תעניש אותי, יש לי זרוע עץ!‬
‫מה? זה אני, סנטה קלאוס! אני כאן!‬
‫סנטה קלאוס?‬
‫סנטה קלאוס! מה אתה עושה שם? זה אדיר!‬
‫הבנתי, אתה ישן בארון קבורה כמו דרקולה!‬
‫אל תדבר שטויות! חטפו אותי!‬
‫חטפו אותך?‬
‫באת להציל אותי?‬ ‫-לא, להציל את עצמי.‬
‫מה, ניסו לחטוף גם אותך?‬ ‫-לא.‬
‫רציתי לשדוד חנות צעצועים,‬ ‫אבל התוכנית השתבשה.‬
‫לשדוד?‬
‫לא חשוב, פשוט תעזור לי.‬ ‫אנחנו חייבים לצאת מכאן.‬
‫אין בעיה, אני כבר משחרר אותך.‬ ‫זרוע אחת זה מספיק.‬
‫אוף, זה סגור חזק.‬
‫ממש חזק. לא!‬
‫זהירות!‬
‫אוף, אתה כבד!‬
‫אל תדאג.‬
‫נמצא פתרון.‬
‫זוזו מהדרך!‬
‫קצת חשוד שאתה עם כל כך הרבה ציוד מיגון.‬
‫אני צריך תמיכה, לא שתעשה לי התקף פניקה.‬
‫הנה היא!‬
‫היי, מיה! מה את עושה פה, דאווינים?‬
‫דאווינים? אתה מתכוון לטריקים, נכון?‬
‫אנחנו בפארק סקייטבורד.‬
‫כן, לגמרי. אני בא לכאן כל הזמן‬
‫ועושה טריקים עם הסקייטבורד שלי.‬
‫לא עם הסקייטבורד הזה.‬ ‫עדיין יש עליו מדבקת מחיר.‬
‫כן, אני כל הזמן שובר סקייטבורדים.‬ ‫אני קונה חדש כל שבוע.‬
‫לוזר!‬
‫חבר'ה, תראו מי כאן!‬
‫כיף. מזמן לא הצקתם לי מחוץ לבית הספר.‬
‫זוג יונים, כאן זה לא מועדון השחמט, כן?‬
‫אני לא מבין מה מצחיק בשחמט.‬
‫זה משחק יפהפה‬ ‫שמשלב אינטליגנציה ואסטרטגיה.‬
‫שחמט, משקפופר!‬
‫חוץ מזה, אני כאן כי אני אוהב סקייטבורד.‬
‫בחיים לא נגעת בסקייטבורד הזה.‬
‫הוא חדש לגמרי.‬
‫אם אתה כזה טוב, בוא נראה טריק.‬
‫קדימה, תרשים את החברה שלך.‬
‫כן, אבל... עוד לא הספקתי להתחמם.‬
‫אני עלול להיפצע.‬
‫אתה עלול להיראות כמו פחדן.‬
‫אתה לא צריך להוכיח כלום.‬
‫הוא רוצה, תני לו.‬
‫זה בסדר, באמת. זה רק חימום בשבילי.‬
‫תצלם אותו.‬ ‫-הוא עושה את זה!‬
‫שנייה, אני אצלם.‬
‫קדימה.‬
‫אלוהים.‬ ‫-הוא יתרסק.‬
‫קדימה.‬ ‫-אל תעשה את זה!‬
‫למות למען האהבה נשמע נפלא בספרים,‬
‫אבל במציאות זה מבאס.‬
‫קדימה, ילד!‬
‫טריק אדיר!‬
‫אוי, לא. הוא מת!‬
‫אני מעלה את זה לטיקטוק! זה יהיה ויראלי!‬
‫ואו!‬
‫אתה בסדר? אמרתי לך!‬
‫לא, אני לא בסדר. האהבה כואבת.‬
‫"סנטה קלאוס עף עם..."‬
‫איזו סעודה! והפונץ' הזה טעים מאוד.‬
‫נראה לי שאיהנה לגור כאן.‬
‫כלומר, ממש נעים לי איתכם, גמדים קטנים.‬
‫סיימת, אדוני?‬
‫כן, תפנו הכול.‬
‫העוגייה של השדונים!‬
‫היי! תשאירו את העוגייה כאן.‬
‫אבל אתה תמיד נותן לנו עוגייה.‬
‫זה הקינוח האהוב עלינו.‬
‫מצטער, לא כל יום הוא חג.‬
‫קדימה, תחזרו לעבודה.‬
‫ואו, איזו מהירות.‬ ‫אני מתעייף רק מלראות אתכם.‬
‫אתם עובדים כמו היפנים.‬
‫זה עוד כלום. אנחנו יכולים לעבוד מהר יותר.‬
‫קדימה, שדונים!‬
‫איזו מהירות!‬
‫אתם בטוחים שאין כלום בקפה הזה?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫הפחדת אותי! נהיית לי נינג'ה עכשיו?‬
‫אתה כמו חתלתול, צריך לתלות עליך פעמון קטן.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אני רק בודק איך התקדמת עם המכתבים.‬
‫תקשיב, ראמן, אני לא אשקר.‬
‫לא טוב.‬
‫שעמום המחץ.‬
‫כל המכתבים אותו דבר.‬
‫"סנטה היקר, התנהגתי יפה מאוד השנה."‬
‫קראת אחד, קראת את כולם.‬ ‫והילדים ממש סתומים.‬
‫שגיאות כתיב על ימין ועל שמאל.‬ ‫לכולם מגיע פחם השנה.‬
‫אני באמת לא יודע מה הבעיה שלך. אתה...‬
‫שונה.‬
‫שונה?‬
‫אתה אומר שאני לא מתנהג כרגיל?‬
‫אם תאשים אותי שוב בלי הוכחות,‬
‫אני אוריד אותך לדרגת גמד טוראי.‬
‫החוצה! לך!‬
‫קישטה, חתלתול! החוצה!‬
‫סבסטיאן.‬ ‫-כן?‬
‫טוב.‬
‫מה אמרנו לגבי כובעי סנטה?‬
‫בבקשה...‬
‫איכס, ילד. מגעיל.‬
‫בסדר. הבובות צריכות להיות על המדף התחתון,‬ ‫כדי שהלקוחות הפוטנציאליים יראו אותן.‬
‫ילדים בגיל אפס עד תשע.‬
‫יפה אמרת, גברתי.‬ ‫-מבריק. תרשמי.‬
‫ונעשה הנחה של עשרה אחוזים‬ ‫על המשחקים החינוכיים.‬
‫זאת ספרד, אחרי הכול!‬
‫איזו תובנה, גברתי!‬ ‫-מדהים.‬
‫הפירמידה הזאת לא מקובלת עליי!‬
‫איך אנחנו אמורים לשבור שיאי מכירות‬ ‫כשהחנות במצב הזה?‬
‫העיקר יש להם תואר שני,‬ ‫אבל אפילו לסדר כמה קופסאות הם לא יכולים.‬
‫כן, העיקר יש להם תואר שני, אבל...‬ ‫-לך יש דוקטורט, לא?‬
‫מה שלום האורח המיוחד שלנו?‬ ‫נוח לו בקופסה הקטנה שלו?‬
‫הוא בסדר,‬ ‫אבל הוא כל הזמן מתלונן שאין שוקולד.‬
‫נראה לי שהוא רעב.‬
‫בעיה שלו. זו חטיפה, לא מלון חמישה כוכבים.‬
‫דרך אגב, סתם שאלה,‬ ‫למה את שונאת כל כך את סנטה?‬
‫זה משהו אישי?‬
‫זה לא הדובי שביקשתי מסנטה קלאוס.‬
‫נראה שסנטה החליט לוותר על הצעצועים השנה‬
‫ולעזור לך להתכונן‬ ‫לרגע שבו תירשי את העסק המשפחתי.‬
‫נו, מה דעתך?‬
‫שנשחק יחד? כן? קדימה, מתוקה.‬
‫תכפילי.‬
‫ברור שזה לא אישי. זה רק ביזנס.‬
‫הבנת? שום דבר אחר.‬
‫לא אישי.‬
‫רוצה עיסוי קרקפת מרגיע?‬
‫לא. אני רוצה את הדוח הכספי‬ ‫על השולחן שלי בעוד עשר דקות.‬
‫מובן.‬
‫איזה מזג חם...‬
‫תודה.‬
‫תודה על האוסקר. באמת שלא ציפיתי לזה.‬
‫אני רוצה לחלוק את הפרס הזה‬ ‫עם שאר המועמדים בקטגוריה.‬
‫חתיכה קטנה ממנו שייכת גם לכם.‬
‫נו, באמת.‬
‫כן, בוסית?‬ ‫-מאורו.‬
‫כבר השבתת את פס הייצור של השדונים?‬
‫יותר טוב.‬
‫מצאתי עובדים חדשים מושלמים לפלאנט טויס.‬
‫תסתכלי.‬
‫קדימה, גמדים.‬
‫הם עובדים יום ולילה,‬ ‫בלי תוספת על שעות נוספות,‬
‫והם עושים את זה בשמחה ובשיר.‬
‫זה הרבה יותר טוב מאשר המפעל בבנגלדש.‬
‫והכי טוב, הם עובדים בלי חוזה.‬
‫"בלי חוזה"? שתי המילים הכי יפות בשפה.‬
‫שיתחילו מייד לייצר‬ ‫את הצעצועים של פלאנט טויס.‬
‫סגור.‬
‫רק דבר אחד...‬
‫אני צריך העלאה קטנה. נגיד, 20 או 30 אחוז.‬
‫אין בעיה.‬
‫גם אני יכול לקבל העלאה?‬ ‫המשכורת שלי הוקפאה ב...‬
‫שקט.‬ ‫-בסדר.‬
‫תודה, בוסית.‬
‫מי הגברת הזאת? ומה אמרת לגבי העלאה?‬
‫כשהמבוגרים מדברים, הקטנטנים שותקים.‬
‫קטנטנים!‬
‫שינוי בתוכנית.‬
‫מרגע זה, נייצר בסדנה אך ורק צעצועים‬
‫מהקטלוג הזה, מובן?‬
‫מה שתגיד, בוס.‬
‫אז קדימה, לעבודה.‬
‫לא ייאמן.‬
‫מעולם לא ייצרנו צעצועים של מותג אחד בלבד.‬
‫הפכת עבד לקפיטליזם? מי אתה בכלל?‬
‫יש איזה רעש שעולה מלמטה.‬
‫זה נשמע כמו...‬
‫אני לא מבין שום מילה. ואתם?‬
‫קצת כבוד, אני עובד כאן כבר מאות שנים.‬
‫אז אתה כבר אמור לדעת מי הבוס.‬
‫למי הילדים כותבים, לך או לי?‬
‫טוב, אבל כשאני...‬
‫מי הסופרסטאר?‬ ‫מי אגדת הפולקלור העולמית? אני או אתה?‬
‫כן, אבל אם אתה...‬
‫איפה אנחנו?‬
‫בסדנה של השדון המעצבן או בסדנה של סנטה?‬
‫בדיוק.‬
‫קדימה, לעבודה.‬
‫ואתה, ראמי הקטן,‬ ‫תשתה את החלב שלך, אחרת לא תגדל.‬
‫משהו פה לא בסדר.‬
‫אנחנו צריכים עזרה!‬
‫ו... התרסקות!‬
‫רבותיי, הטלפונים שלכם.‬
‫המורה...‬
‫תתעלם מהם. הם אידיוטים.‬
‫הם בקושי מצליחים לא להרטיב במכנסיים.‬
‫שימו לב, הגיע הזמן‬ ‫להתחלק לזוגות לפרויקט המדע.‬
‫לא!‬ ‫-בחייך, המורה!‬
‫אפשר לעבוד בשלשות?‬
‫שקט!‬ ‫-זו היא.‬
‫חיות פרא!‬
‫על פרויקט הדו-חיים יעבדו רובן ו...‬
‫אני מקווה שנעבוד יחד.‬ ‫-חואנחו.‬
‫אדיר, קיבלת את ה...‬ ‫-חנון!‬
‫הכנסת לו!‬ ‫-אין מצב...‬
‫אני מניח שאנתח את הצפרדעים לבד.‬
‫על פרויקט הזוחלים יעבדו מיה ו...‬
‫לוקאס.‬
‫יא אללה!‬ ‫-היי!‬
‫כלומר, יא אללה, איזה מבאס.‬
‫חבל לי שאנחנו לא יחד, אבל אני אתגבר על זה.‬
‫אז למה מרוח לך חיוך דבילי על הפרצוף?‬
‫אצלך או אצלי?‬
‫מה?‬
‫הפרויקט. ניפגש אצלך או אצלי?‬
‫אצלי.‬
‫בואו נעבור לממברנות.‬
‫טוב, אני אנסה.‬
‫אני בא מצד שמאל.‬ ‫-זהירות.‬
‫להכניס את זה לכאן...‬
‫להחליק את זה לפה...‬
‫מה קרה?‬
‫אני לא מאמין. אלוהים.‬
‫אני מת מרעב.‬
‫אתה רעב?‬
‫לא אכלתי כבר שעות. אני עור ועצמות!‬
‫בחלומות שלך...‬
‫תשכח מזה.‬
‫זה נגמר.‬
‫בחג המולד הזה, הרעים מנצחים.‬
‫לעשות לך חור קטן כדי שתוכל לנשום?‬
‫פעם היה לי אוגר,‬ ‫ושכחתי לעשות חורים בקופסה...‬
‫פרננדיטו אלונסו המסכן.‬ ‫הוא מת בהקפה האחרונה.‬
‫חור קטן?‬
‫למה? אני סתם עוד צעצוע שנזנח.‬
‫שיחקו בי עד שנמאס,‬
‫ועכשיו אני סתם זקן מיותר‬ ‫בעולם שבו כבר אין חשיבות לטוב לב.‬
‫אתה לא מיותר. זקן? כן.‬
‫אבל מיותר? לא.‬
‫רואה את מסלול המכוניות הזה?‬
‫שלושת האמגושים נתנו לי אותו? לא.‬
‫פיית השיניים? אין מצב.‬
‫אתה נתת לי אותו.‬
‫אימא שלי אמרה שאני אידיוט.‬
‫אבא שלי אמר שאני פיסת לכלוך.‬
‫דודה שלי פפה אמרה שאני זבל אנושי.‬
‫סבתא שלי אמרה...‬ ‫-הבנתי, רפיטה. הבנתי.‬
‫ולמרות הכול,‬
‫ראית שמתחת למעטה החיצוני מסתתר לב טוב.‬
‫יש עוד מיליוני ילדים כמוני,‬ ‫ילדים שזקוקים לך.‬
‫היי.‬
‫אתה עדיין איתי?‬
‫כן. זו רק פאוזה דרמטית.‬
‫ממש ריגשת אותי.‬
‫לא, אל תבכה.‬
‫אם תבכה, גם אני אתחיל לבכות.‬
‫אני יודע איך להוציא אותך.‬ ‫-כל הכבוד, רפיטה!‬
‫אף פעם לא אכזבת אותי.‬ ‫טוב, בדרך כלל כן, אבל...‬
‫הפתעה!‬
‫מה כל זה? ומה אתה לובש?‬
‫אני יודע מה אתה חושב,‬ ‫"ואו, אבא שלי הכי מגניב בעולם".‬
‫היום? ברצינות, אבא? זה קצת מוגזם, לא?‬
‫למה? רוצה סוכרייה?‬
‫אבא, אל תיעלב, אבל זה ממש עלוב.‬
‫אולי נסחפתי קצת, אבל יש לי רעיון שתאהב.‬
‫נכתוב יחד מכתב לסנטה ונשלח אותו בדואר!‬
‫ואז תחליף לי חיתול, כן?‬ ‫אבא, אני כבר לא ילד.‬
‫למה אתה מדבר ככה, בן?‬
‫אחרי ההרפתקה שלנו עם סנטה...‬
‫לוקאס!‬ ‫-אוי, לא! כבר חמש?‬
‫מי זאת?‬
‫לא משנה מה, אל תדבר על איילים,‬
‫על שדונים, על סנטה,‬
‫או על חלוקת מתנות במזחלת מעופפת.‬
‫אל תגיד כלום.‬
‫לנשום מותר?‬
‫בשקט.‬
‫מהר, תחליף בגדים ותתחבא.‬
‫טוב, תפסיק לדחוף.‬
‫מיה, איזו הפתעה.‬
‫לא קבענו שניפגש בחמש‬ ‫כדי לעבוד על הפרויקט?‬
‫כן. אני פשוט מופתע שהגעת בזמן.‬
‫כבר אי אפשר לסמוך על אף אחד בימינו.‬
‫ואו, אתם ממש אוהבים את חג המולד.‬
‫כן, סליחה. אבא שלי ממש חנון.‬
‫נלך לחדר שלי. יש שם פחות קישוטים.‬
‫בסדר.‬
‫עונת החגים החלה,‬
‫תקופה מיוחדת‬ ‫שבה הורים וילדים מבלים יחדיו.‬
‫אלא אם כן הילד שלך מתעלם ממך.‬
‫אלפי ילדים שלחו מכתבים לסנטה קלאוס,‬
‫והוא ימלא את המזחלת שלו במתנות‬ ‫ויחלק אותן ברחבי העולם.‬
‫רודולף, ראמי, מה אתם עושים כאן?‬
‫זה מקרה חירום.‬
‫מתחזה מעמיד פנים שהוא סנטה!‬
‫מה?‬
‫הוא בסדנה עם השדונים!‬ ‫-באמת?‬
‫רק במזל הצלחתי לברוח ולבוא לכאן עם רודולף.‬
‫רציני?‬ ‫-הכי רציני שיש!‬
‫לא ייאמן! אבל למה זה אמור לעניין אותי?‬
‫סליחה?‬
‫סנטה נעלם, וזה לא מעניין אותך?‬
‫גם הבן שלי נעלם, בסדר?‬
‫לוקאס נעלם?‬
‫זאת קנוניה.‬
‫לוקאס שהכרתי, בכל מקרה.‬
‫הוא הפך לנער מתבגר שמתעלם ממני,‬
‫ואם הוא יראה אותנו יחד,‬ ‫הוא יפסיק לדבר איתי לתמיד.‬
‫אז קדימה, תתנדפו מפה.‬
‫אתה כל כך אנוכי! חג המולד בסכנה.‬
‫סנטה נחטף, אולי גרוע מזה,‬
‫ולא תעשה כלום בנידון?‬
‫חשבתי שהפכת לאדם טוב, סלבה.‬
‫לא נכון!‬
‫אני לא מכיר אותו. עוף לי מהבית, פריק!‬
‫על מה אתה מדבר, לוקאס?‬ ‫-שנייה, הוא יודע איך קוראים לך.‬
‫שדון אמיתי! אדיר! והאוזניים! איזה מגניב!‬
‫ואייל צפון!‬
‫כן, ממש מגניב.‬
‫הוא חבר שלי. נכון, ראמי, אחי?‬
‫חשבתי שאנחנו חברים,‬
‫אבל אבא שלך לא חושב ככה.‬
‫אמרתי לו שחטפו את סנטה,‬
‫והוא לא מוכן לעזור.‬
‫גם לוקאס לא יעזור. הוא מיצה את חג המולד.‬
‫הוא אפילו לא כתב מכתב.‬ ‫רק ילדים קטנים עושים את זה.‬
‫נכון, אח שלי?‬
‫זה כזה קרינג'.‬
‫קרינג'.‬
‫סנטה נעלם ולא תעשו כלום?‬
‫לא.‬
‫בטח שכן. נלך למצוא אותו עכשיו.‬
‫העיקר לא להסכים איתי, נכון?‬
‫היא מוצאת חן בעיניי.‬
‫גם בעיניי.‬
‫טוב, איפה נתחיל?‬ ‫הוא יכול להיות בכל מקום בעולם.‬
‫אנו קוטעים את השידור...‬ ‫-תראו!‬
‫...לטובת הודעה דחופה מהקוטב הצפוני.‬
‫ילדים יקרים, יש לי הודעה חשובה.‬
‫זה המתחזה.‬
‫אחרי שנים של עבודה קשה,‬
‫הגיע הזמן שאפרוש.‬
‫אז תפסיקו לשלוח לי מכתבים.‬
‫אבל אל תדאגו, עדיין תקבלו מתנות.‬
‫- פלאנט טויס -‬
‫אני רוצה כזה.‬
‫כאן בפלאנט טויס‬
‫אנחנו עובדים קשה כדי להביא‬ ‫לילדים את המתנות הכי טובות לחגים.‬
‫אוי, הכובעים הקטנים...‬
‫מתנות שהילדים עפים עליהן. פלאנט טויס.‬
‫והכי טוב,‬
‫לא משנה אם תתנהגו יפה או שטויות כאלה.‬
‫העיקר שההורים שלכם ישלמו, ישלמו וישלמו.‬
‫במזומן, בכרטיס או באפליקציה, פשוט לשלם!‬
‫הו-הו-הו!‬
‫אז אם אתם רוצים צעצועים,‬ ‫בואו לפלאנט טויס!‬
‫עשרים אחוז הנחה ואפס שיפוט מוסרי!‬
‫נהדר, נכון?‬
‫גם אם התנהגתם לא יפה,‬ ‫תוכלו לבחור איזה צעצוע שתרצו.‬
‫למעלה מ-5,000 סניפים ברחבי העולם.‬
‫למה אתם מחכים, ילדים?‬ ‫קדימה! אין רגע לבזבז!‬
‫פלאנט טויס. עולם של צעצועים.‬
‫די ברור איפה צריך להתחיל לחפש.‬
‫קדימה, לחנות הצעצועים.‬
‫רגע, זה עלול להיות מסוכן.‬ ‫עדיף שרק ראמי ואני נלך.‬
‫להחמיץ הרפתקה כזאת? אין מצב!‬
‫אמרת שאנחנו כבר לא מבלים יחד.‬
‫זו ההזדמנות המושלמת לזמן איכות של אב ובן.‬
‫בסדר, אבל תבטיחו שתקשיבו לי...‬ ‫-אדיר!‬
‫נציל את חג המולד!‬ ‫-כן! שמחה וששון!‬
‫אנחנו נוסעים לקוטב הצפוני‬ ‫למצוא את סנטה ולהציל את חג המולד!‬
‫זה שלי! תעזוב!‬
‫היי!‬ ‫-אימא!‬
‫זהירות על הצעצועים! לא ללכלך אותם!‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫רדי ממני, גברת!‬
‫פנטסטי.‬
‫נפלא.‬
‫רואה, אבא?‬
‫מסע הפרסום האחרון שלי היה להיט.‬ ‫המלאי כמעט אזל!‬
‫ימים ספורים לפני חג המולד?‬ ‫חוסר תכנון מחפיר.‬
‫זה מעולם לא קרה לי ב-50 שנותיי בתפקיד.‬
‫תירגע, אבא. נחדש את המלאי אחר הצהריים.‬
‫אנחנו שוברים שיאי מכירות. אתה לא גאה בי?‬
‫גאה?‬
‫הייתי גאה אם היית בונה חברה מאפס, כמוני.‬
‫את חייבת לי את כל מה שיש לך.‬
‫למה שום דבר שאני עושה‬ ‫לא מספיק טוב בשבילך?‬
‫"למה שום דבר שאני עושה‬ ‫לא מספיק טוב בשבילך?"‬
‫יכלה להיות לך‬ ‫קריירה נהדרת בתיאטרון, יקירה.‬
‫טוב, אני טס להרי האלפים.‬
‫נתראה אחרי החגים.‬
‫מר אנסלמו.‬
‫איזו הצלחה, גברתי!‬ ‫השלב הבא - הנפקה בבורסה!‬
‫את בטח מאושרת.‬
‫כן. אלה דמעות של אושר.‬
‫משלוח חדש של גרטות ברציף שלוש.‬ ‫-צהריים טובים.‬
‫היי, בטלנים! זוזו!‬
‫זהירות, אני מוביל סחורה. פנו דרך!‬
‫פנו דרך.‬
‫היי, לאן זה?‬
‫אני לא מכיר אותך.‬
‫ואני לא מכיר אותך. שלחו אותי מהמפעל‬ ‫עם האבטיפוס החדש של השדון הזועף.‬
‫ואו, הוא מכוער.‬ ‫-תראו מי מדבר.‬
‫מי ישמע אתה טימותי שלאמה.‬
‫תראה אותו.‬
‫איזה פרצוף דוחה.‬
‫קמטים, שקיות מתחת לעיניים.‬ ‫הוא יפחיד את הילדים.‬
‫אפשר לפתוח ולהסתכל מקרוב?‬
‫לא, בלי לגעת. שלא בטעות...‬ ‫-בטח, אני אפתח.‬
‫בוא נראה...‬
‫האוזניים נראות אמיתיות.‬ ‫-הזקן מודבק חזק.‬
‫היי, אין לכם סודוקו לעשות או משהו?‬
‫הוא לא עושה כלום. איפה כפתור ההפעלה?‬
‫איפה הכפתור?‬
‫תלחץ לו על הבטן.‬
‫זהירות, הוא מתחמם.‬
‫הוא נדלק מעצמו!‬ ‫-נבהלתי בטירוף!‬
‫טוב, חכמולוגים. מספיק.‬
‫לא לגעת. אתם תקלקלו אותו.‬
‫בסדר. אבל הוא לא יימכר.‬
‫בטח שכן.‬ ‫-הוא נראה כמו זקן נרגן.‬
‫- ראמי‬ ‫השדון הזועף המקורי -‬
‫אתה יודע מה לעשות?‬ ‫-כן. תזדרז.‬
‫לדעתי ילדים יאהבו את זה. זה מקסים.‬
‫לקוחות יקרים, החנות תיסגר בעוד כמה דקות.‬
‫אנא התקדמו לעבר היציאה. תודה רבה.‬
‫הכול עובד לפי התוכנית. קדימה.‬
‫אדוני! אנחנו סוגרים, אדוני!‬ ‫אנא התקדם לעבר היציאה.‬
‫איזה אנשים...‬
‫אדוני! היי!‬
‫אדוני!‬
‫מהר, אבא.‬
‫אדוני!‬ ‫-קדימה.‬
‫לשם!‬
‫בסדר...‬
‫כמעט נחנקתי.‬ ‫-למה לא נשמת?‬
‫כי הכדורים האלה מסריחים.‬
‫אבא... יש עליך חיתול!‬
‫איזה גועל!‬
‫טוב...‬
‫זוכר איך התגנבנו לתוך...‬ ‫-בואי, מיה!‬
‫חכו לי.‬
‫הדלת.‬ ‫-חכו.‬
‫שנייה, זה חשוב. תזכרו את הסיסמה, בסדר?‬
‫משקה קטן...‬
‫...עם אניס.‬
‫אמרתי לך. תוכנית מושלמת, נכון?‬
‫קל לך לדבר. הגורילות במדים לא משמשו אותך.‬
‫מה מסריח כאן?‬
‫קקי. תיכנסו, מהר. קדימה.‬
‫מכאן.‬ ‫-בואו נזוז.‬
‫ימינה!‬ ‫-תיזהר, לוקאס.‬
‫זהו. אתה בטח שמח, נכון?‬
‫שמח שלמדתי מכונאות‬ ‫ולא מקצוע מיותר כמו תמיכה טכנית.‬
‫אין עליך, רפיטה. נראה לך שזה יעבוד?‬
‫ברור. אני מקצוען.‬
‫פעם בניתי מכונית מרוץ מקופסת עוגיות.‬
‫אז תן גז, רפיטה! קדימה!‬
‫עכשיו חזק ימינה!‬
‫רפיטה! אני אקיא!‬
‫יש עוד מישהו בחנות.‬
‫מרגש, נכון, מיה?‬
‫כן, נכון? זמן איכות של אב ובן, לא?‬
‫כן, בטח, אבא.‬
‫תפסיקו לקשקש. איפה נתחיל לחפש?‬
‫למנהלת החנות קוראים קנדלה איריארטה.‬ ‫אפשר לחפש במשרד שלה.‬
‫רעיון נהדר! גם חכמה וגם...‬
‫וגם מה?‬
‫גם טובה בסקייטבורד.‬
‫"גם טובה בסקייטבורד."‬
‫מישהו פה מקנא?‬
‫הגענו. הקומה העליונה.‬
‫ואו, משרד ענק.‬ ‫הבוס תמיד מקבל את המשרד הכי גדול.‬
‫תיזהרו לא לשבור כלום.‬ ‫ראמי, לא לגעת. אתה תמיד שובר הכול.‬
‫קדימה, נתחיל לחפש. שניכם, תבדקו במחשב.‬
‫ראמי, אתה תבדוק למעלה, אני אבדוק למטה.‬
‫אם זו בדיחה על נמוכים, אין לי מצב רוח לזה.‬
‫סליחה, לא התכוונתי. בוא נחליף.‬
‫ותזכרו, בלי להרעיש, בסדר?‬
‫אבא!‬
‫סליחה.‬
‫תראו.‬
‫- מאורו קסדה -‬
‫זה הוא! המתחזה!‬
‫ורסטילי מאוד.‬
‫למי אכפת? זו ההוכחה שהם חטפו את סנטה.‬
‫מהר, תתחבאו!‬
‫לארון.‬
‫מיה, חכי לי.‬
‫מה? מה זה?‬
‫הערה: סבסטיאן, תפטר את המנקה.‬
‫בהנחה שיש לה חוזה בכלל, כמובן.‬
‫חג המולד, עונה נהדרת.‬ ‫אנשים קונים, ואני מתעשרת.‬
‫עוד שיא מכירות נשבר.‬
‫גברתי.‬
‫מה?‬
‫אני צריך להגיד לך משהו, אבל אל תכעסי.‬
‫דבר.‬
‫סנטה קלאוס נעלם.‬
‫מה?‬ ‫-כן, הסרקופג נעלם!‬
‫זה עלול להרוס את כל התוכנית שלנו!‬
‫אני מבטיח שנמצא אותו לפני שמישהו ישים לב.‬
‫מה לכל ה...?‬
‫היי, אני מנולו מהתמיכה הטכנית.‬
‫לא שמעתי שום דבר ממה שאמרתם.‬
‫סבסטיאן, פרצו למערכת שלנו!‬
‫מנולו? איש התמיכה הטכנית שלנו הוא אנדרס.‬
‫כן, אני אנדרס מנואל. מנולו זה שם חיבה.‬
‫מי הילדים האלה?‬
‫סבסטיאן, תזעיק את המאבטחים.‬ ‫-מייד.‬
‫מאבטחים למשרד המנהלת!‬ ‫-לא!‬
‫קדימה, סבסטיאן!‬
‫כמה אנשים יש כאן?‬
‫זו הסגת גבול! הם פולשים!‬
‫אנחנו בסך הכול משפחה, אולי קצת לא מתפקדת,‬
‫ואנחנו רק רוצים... לברוח!‬
‫אחריהם, סבסטיאן!‬
‫אל תעזוב אותי, סבסטיאן!‬
‫זוז!‬
‫מהר יותר! קדימה!‬ ‫-אני בא!‬
‫תתפצלו!‬ ‫-היי!‬
‫ימינה!‬ ‫-קדימה!‬
‫מיה, לשם!‬ ‫-לוקאס, לכאן!‬
‫לשם, במבינו!‬ ‫-אחריהם!‬
‫סבסטיאן, תמשיך לבד. אני לא יכולה יותר.‬
‫אימא...‬
‫מה? הבובה הקטנה!‬
‫בובה קטנה?‬
‫ביי!‬
‫תראה!‬
‫כאן!‬
‫היי!‬
‫עזוב אותי!‬
‫בוסית, תפסתי אחד! תפסתי אחד, בוסית!‬
‫עזוב אותי!‬
‫עזוב אותו!‬
‫לכאן, לוקאס!‬
‫אני בא!‬
‫היציאה שם!‬
‫סלבה?‬
‫רפיטה.‬ ‫-מצאתי את סנטה.‬
‫הוא פה בפנים.‬ ‫חטפו אותו כדי להרוס את חג המולד.‬
‫רפיטה, מי נתן לך רישיון?‬
‫אני לא מאמין.‬
‫לא, באמת. הוא כאן.‬
‫תוציאו אותי מכאן!‬
‫פתטי.‬
‫מיה.‬
‫החג בידיים שלנו עכשיו.‬
‫היי!‬
‫זהירות! מה הבעיה?‬
‫מה אתם מתכננים לעשות לנו?‬ ‫יש לי עבודה מחר!‬
‫רציני? בערב חג המולד?‬ ‫-כן, רמונסין הוא רודן אמיתי.‬
‫אמרתי לך שהוא...‬ ‫-שקט!‬
‫אני מקווה שאתם לא סובלים ממחלת ים,‬
‫כי אתם מפליגים למפעל שלנו בג'קרטה.‬
‫התוכנית שלך תיכשל!‬ ‫לעולם לא תצליחי לשטות בילדים!‬
‫ילדים הם נשמות טהורות.‬
‫הם תמיד יודעים מיהו סנטה האמיתי.‬
‫המשפחה שלי מתפרנסת‬ ‫מהנשמות הטהורות האלה כבר עשרות שנים,‬
‫ואני מבטיחה לך‬ ‫שהם היצורים הכי טיפשים בעולם.‬
‫דלתות.‬
‫כמעט שכחתי.‬
‫אם לא נתראה שוב, חג שמח.‬
‫חג שמח.‬
‫איזו חוצפה!‬ ‫-היא מרושעת.‬
‫הם קורעים אותי מצחוק.‬
‫לא ייאמן.‬
‫ברצינות? עוד שנה כזאת?‬
‫היי, הפעם זו לא אשמתי.‬
‫הוא צודק. זו אשמתו של סלבה.‬ ‫-סליחה?‬
‫אם היית עוזר לי בשוד, לא היו תופסים אותי.‬
‫זו אשמתי שחזרתי למוטב?‬ ‫דבר עם הבחור שלכוד שם.‬
‫והכי גרוע, בקוטב הצפוני יש עכשיו מטורף‬
‫שמחלק פקודות לשדונים ומנהל את חג המולד.‬
‫לא. מה שהכי גרוע‬ ‫זה שמיה ולוקאס הסתבכו בגללנו.‬
‫לך תדע איפה הם עכשיו.‬
‫היי, אחי!‬
‫לוקאס!‬
‫אבא!‬ ‫-מה קורה, רפיטה?‬
‫אתה בסדר?‬
‫ידעתי שאתה עדיין אוהב אותי.‬ ‫-כן, אבל שיישאר בינינו.‬
‫ומי זה?‬
‫זה חבר שלי לולו.‬
‫לולו מוזיקולו.‬ ‫-כן.‬
‫נבהלנו ממנו בטירוף, אבל זה השתלם.‬
‫הוא פתח את המשאית תוך שנייה.‬
‫כמו אחד עם קשרים בעירייה,‬ ‫כל הדלתות נפתחות בפניו.‬
‫טוב, מספיק לקשקש.‬ ‫אנחנו צריכים לשחרר את סנטה ולזוז.‬
‫תודה, גברתי הצעירה.‬
‫אנחנו לא מכירים,‬ ‫אבל נשמע שאת היחידה שיש לה כאן קצת שכל.‬
‫בלתי אפשרי.‬ ‫רק מנעולן מומחה יצליח לפרוץ את המנעול הזה.‬
‫בסדר, אני אעשה את זה, אבל בתנאי אחד.‬
‫אני לוקח את כל מה שיש פה.‬
‫לא, זו גנבה, ואנחנו מתנהגים יפה עכשיו.‬
‫סלבה, בבקשה, מספיק עם השטויות.‬ ‫שישחרר אותי וייקח מה שהוא רוצה.‬
‫הו-הו-הו! שום חטיפה לא תעצור את סנטה!‬
‫חזרתי! כדאי להם להתכונן!‬
‫"יהיה כיף באוויר, אהבה באוויר‬
‫"סיפורים יפים ליד האח‬
‫"אילו חיים נפלאים, חג המולד בפתח"‬
‫מה אתה רוצה? למה לא דפקת?‬
‫אתה לא רואה שאני עסוקה?‬ ‫-סליחה.‬
‫איפה המשאית שלנו עכשיו?‬
‫היא בטח כבר בספינה. אל תדאגי.‬
‫אם לא אכפת לך, אני הולך עכשיו לאימא שלי.‬
‫אנחנו תמיד יחד בערב החג.‬
‫רק שנינו, אבל היא מבשלת מספיק לגדוד.‬
‫זו בעיה שאני לא יכולה להזדהות איתה.‬
‫אל תגידי לי שאת אוכלת לבד!‬
‫בואי אלינו. אימא שלי מכינה צלי מעולה.‬
‫ואחרי האוכל נשחק שבץ-נא.‬
‫לא!‬
‫בסדר, אז מונופול.‬
‫אני לא מאמינה!‬
‫למה המשאית שלנו שם? הדלתות פתוחות לרווחה!‬
‫מהר!‬
‫תגיד משהו, סבסטיאן!‬ ‫-לולו!‬
‫חסרי תועלת! אני מוקפת באנשים חסרי תועלת!‬
‫בסדר, כולם להירגע.‬
‫זה לא יהרוס את הניצחון שלי.‬
‫איש לא יכול לעצור את הבלתי נמנע.‬
‫די כבר עם האבנים האלה, חתיכת מאובן.‬
‫זהו, טוב? אין יותר אבנים.‬
‫ואו, סנטה קלאוס האמיתי.‬
‫נכון, הדבר האמיתי.‬ ‫ושלא יעבדו עלייך כמו שעבדו עליו.‬
‫אני לא מאמין. 300 שנים בלי שום תקלה,‬
‫ועכשיו עשו לנו את זה!‬
‫לא לנו! לך!‬
‫אני לא מאמין שהאמנת למתחזה הזה.‬
‫שוב, עלינו למצוא דרך‬ ‫לחזור לקוטב הצפוני לפני ארוחת ערב החג.‬
‫זה חסר סיכוי.‬
‫לראשונה בחיי, אני אאכזב את הילדים.‬
‫איך לא להתייאש, רודולף?‬
‫לא נשאר לי כלום!‬
‫אין לי אפילו מזחלת, רק...‬
‫שדון זועף אחד, שני בני נוער מצוברחים,‬
‫בחור עם זרוע דפוקה, וסלבה,‬
‫שהחליט דווקא השנה להתנהג יפה.‬
‫אז להתנהג יפה או לא יפה? תחליט.‬
‫רואה? אמרתי לך שאין טעם.‬
‫רגע! אתה צודק. רודולף, אתה גאון!‬
‫מה?‬
‫המזחלת המשודרגת שאבא שלך בנה.‬ ‫נוכל להשתמש בה!‬
‫נכון!‬
‫רפיטה, איפה היא?‬
‫רפיטה...‬
‫תגיד שלא זרקת אותה.‬
‫זרקתי? אני?‬
‫חלילה.‬
‫מכרתי אותה.‬
‫זה בסדר. אני בטוח שהקונה‬ ‫הוא אדם טוב שישמח להשאיל לנו אותה.‬
‫אין בעיה.‬
‫בטח, אין בעיה!‬
‫אם זה מקרה חירום‬ ‫ואתם צריכים את המכונית-מזחלת,‬
‫קחו אותה, אין שום בעיה.‬
‫ואו, זה נהדר! תודה רבה.‬
‫לא, חתיכת אידיוט! זה ביזנס!‬
‫עסקים, אם לא הבנת.‬
‫תעמוד על שלך ותשיג מחיר טוב!‬
‫זה חג המולד. תעשה את זה בשביל סנטה!‬
‫אל תסתכל עליי, אני בפנסיה.‬
‫רמונסין הוא הבוס עכשיו, והוא חסר רחמים.‬
‫הוא כמו הזאב מוואן סטריט,‬ ‫רק בלי כל הג'ל בשיער.‬
‫תשלם!‬
‫שיהיה ברור, רמון...‬ ‫-לא. הוא הבוס.‬
‫אני הבוס.‬
‫תקשיב, רמונסין,‬ ‫אם לא תשאיל לנו את המזחלת, אני מתפטר.‬
‫רגע, מה?‬
‫ותשכח מהכריכים שאני מביא לך כל יום.‬ ‫-מה?‬
‫ההישג הכי גדול בקריירת המכונאות שלנו.‬
‫סלבדור מולינה, אתה גאון! בראבו, רפיטה!‬
‫בסדר...‬
‫מספיק כבר.‬
‫אתה מכסה אותי ברוק, די!‬
‫עכשיו נכין אותה לדרך.‬
‫בסדר.‬
‫החוצה.‬
‫בסדר.‬
‫גברתי.‬
‫את צריכה לראות את זה.‬
‫שלום, ילדים וילדות.‬
‫כאן סנטה קלאוס עם הודעה חשובה.‬
‫האיש בפרסומת היה מתחזה.‬
‫לא!‬
‫לעולם לא הייתי נותן ידי למסר נורא כל כך.‬
‫הפרסומת הזאת נוצרה‬ ‫על ידי המנהלים של חברה אכזרית וחסרת לב,‬
‫פלאנט טויס,‬
‫שחטפו אותי כדי להגדיל את הרווחים שלהם.‬
‫נראה שהם שכחו‬ ‫את המשמעות האמיתית של חג המולד.‬
‫לא!‬
‫אז אל תפסיקו לשלוח מכתבים.‬
‫תמיד אהיה כאן כדי להגשים את החלומות שלכם.‬
‫הו-הו-הו!‬
‫זה יהיה ויראלי.‬
‫"מזריחה עד שקיעה מייצרים צעצועים‬
‫"העבודה קשה ואנחנו עייפים‬
‫"הדרך ארוכה, תש כוחנו‬
‫"אם זה ימשיך ככה, הלך עלינו"‬
‫כן?‬
‫מאורו, אתה צריך לצאת משם.‬ ‫סנטה ברח, והוא בדרך אליך.‬
‫מה? אני לא עוזב את הבית שלי‬ ‫רק כי איזה סנטה מזויף ברח.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫אתה לא סנטה, אתה שחקן חסר כישרון.‬ ‫תגיד תודה שאתה לא ממלצר כרגע!‬
‫חסר כישרון? את חסרת כישרון!‬ ‫אבא שלך צריך להתבייש בך!‬
‫סוף סוף קיבלתי את תפקיד חיי,‬
‫ולא אוותר עליו בשביל אף אחד, ברור?‬
‫אף אחד!‬
‫על מה אתם מסתכלים?‬
‫תחזרו לעבודה!‬
‫קדימה, חברים. אנרגייה!‬
‫אני צריך להתכונן לסצנה הגדולה שלי.‬
‫זה הסוף.‬
‫אבא שלי צדק.‬
‫גברתי...‬
‫אני חסרת תועלת. לעולם לא אהיה טובה מספיק.‬
‫אל תדברי ככה.‬
‫את הבוסית הכי חכמה,‬ ‫הכי חדה, הכי יצירתית, הכי יעילה...‬
‫תמיד אהבתי אותך.‬
‫לא...‬
‫אני יודע שאני לא מספיק טוב בשבילך.‬
‫שקט. תראה.‬
‫הם מחזירים את כל הצעצועים.‬
‫אנחנו חייבים לצאת מכאן.‬ ‫-כן.‬
‫לא, בבקשה! תעצרו!‬
‫אוליגרכים!‬
‫שקט, בבקשה. כולם להירגע.‬ ‫תכינו את הקבלות שלכם.‬
‫רודולף רתום למזחלת.‬
‫בסדר, לדרך. אין רגע לבזבז.‬
‫אני חושב שתצטרך את זה.‬
‫ראמי, אתה השדון הראשי הכי טוב‬ ‫שסנטה יכול לבקש.‬
‫מה זה?‬
‫זה השער הקסום.‬
‫הוא מאפשר לשדונים‬ ‫להעביר לי את המתנות ישירות מהסדנה.‬
‫אם הוא נפתח, סימן שכמעט נגמר לנו הזמן.‬
‫מגניב!‬ ‫-ואו, תראו כמה שדונים!‬
‫היי!‬
‫אני חייבת לראות את זה. אני נכנסת!‬
‫מה הילדה הזאת עושה?‬
‫לא נשאיר אותה לבד עם המטורף הזה!‬
‫אם משהו יקרה לה, ועד ההורים יהרוג אותי!‬
‫מיה, חכי לי!‬
‫לא! חכה לי!‬
‫סלבה, אתה לא יכול!‬
‫בחייך, סלבה,‬ ‫אם מבוגר היה יכול לעבור בשער הזה,‬
‫כבר הייתי חוזר לסדנה‬ ‫ותופס את המתחזה ההוא בעצמי.‬
‫רק טהורי לב,‬
‫בגובה מטר וחצי לכל היותר,‬
‫יכולים לעבור בשער.‬
‫מספיק להריץ בדיחות על נמוכים.‬
‫אני תמיד מציל אתכם בסוף.‬
‫תפסיק לקטר ותעבור בשער.‬
‫זהירות!‬
‫מגניב! כל השדונים!‬
‫היי.‬
‫הם חברים שלי.‬
‫אל תעשו רעש. הוא קרוב.‬
‫מהר, הוא זועף מאוד.‬
‫קדימה, אסור שמאורו יראה אותנו.‬
‫הבן שלי אולי חושב שהוא מבוגר,‬ ‫אבל לא אנטוש אותו בקוטב הצפוני.‬
‫ואני לא אנטוש את החבר שלי.‬
‫ידעתי שאוכל לסמוך עליכם, חברים.‬
‫בסדר, נראה אם רודולף יצליח.‬
‫קטן על האייל מספר אחת שלי.‬
‫קדימה, אנחנו צריכים להציל את החג! דיו!‬
‫טוב... יש סיכוי שזה יעבוד.‬
‫לא יודע. אני מרגיש די מגוחך.‬
‫לדעתי אתה נראה ממש טוב.‬
‫טוב, בוא נעשה את זה.‬
‫אתה חושב שזה יעבוד?‬
‫השתמשתי במספיק כדורי שינה‬ ‫בשביל חמישה איילים,‬
‫והבחור הזה שותה פונץ' שדונים כמו מים.‬
‫רגע. חסר עוד דבר אחד אחרון.‬
‫לשדונים אמיתיים תמיד יש אוזניים מחודדות,‬
‫ואלה אוזניים מהשורה הראשונה.‬
‫אני מלך העולם.‬
‫עוד פונץ' שדונים, אדוני?‬
‫רואים את כל המדינות האלה?‬
‫רואים את כל העולם?‬
‫הערב, עיני העולם כולו נשואות אליי!‬
‫נכון מאוד, אדוני. אז חשוב שתקפיד לשתות.‬
‫עוד קצת פונץ'?‬
‫אני מת על פונץ' שדונים.‬ ‫יכולתי לשתות קנקן שלם.‬
‫קדימה, תשתה.‬
‫אבל כבר שתיתי הרבה. לא כדאי.‬
‫בטח שכן. זה ערב חג המולד, תחגוג.‬
‫תשתה.‬
‫מתחלף לך הקול?‬
‫אתם חדשים פה, נכון?‬
‫תזכרו, בלי להרעיש. קדימה!‬
‫מה המטורף הזה עשה?‬
‫אני לא מאמין!‬ ‫חשבתי שהסדנה של סנטה לא אמיתית,‬
‫כמו הבית הלבן.‬
‫רפיטה, אתה ההוכחה‬ ‫שלכולם יש מקום בעולם הזה. תתרכז!‬
‫איפה אתה? צא מהמחבוא, מתחזה!‬
‫צא!‬
‫סנטה!‬ ‫-תעזור לנו! תוציא אותנו מכאן!‬
‫השדונים הקטנים שלי!‬
‫תראו מה זה...‬
‫קודמי בתפקיד בא לביקור.‬
‫אתה מתחזה! איך מישהו יכול להתבלבל בינינו?‬
‫אני הרבה יותר אתלטי!‬
‫שלטון האימים שלך מסתיים עכשיו!‬
‫צא מהסדנה שלי!‬
‫זה הבית שלי עכשיו.‬
‫ואני סנטה טוב בהרבה‬ ‫מכפי שאי פעם היית, חביתוש!‬
‫"חביתוש"? הודות לי,‬ ‫אנחנו חיים בעולם טוב יותר!‬
‫והודות לי, הרווחים שלנו טובים יותר!‬
‫אני הרבה יותר שמח!‬
‫ואני יעיל יותר!‬
‫אני ידוע בנדיבות שלי!‬
‫גם אני! למעשה, יש לי מתנה קטנה בשבילך.‬
‫כאן!‬
‫אנחנו כאן!‬ ‫-תשחררו אותנו!‬
‫אבא!‬ ‫-כאן!‬
‫כאן!‬ ‫-אנחנו כאן!‬
‫לוקאס! מיה!‬
‫ראמי!‬
‫באמת חשבתם שתצליחו לעבוד עליי?‬
‫אני מודה, הפונץ' היה טעים מאוד,‬
‫אבל לא כל כך קל להביס אותי.‬
‫איזו קיבולת!‬
‫תשחרר אותנו!‬
‫מצטער, ילדון, אבל אני צריך פוליסת ביטוח.‬
‫שחרר את הבן שלי! אני אקרע אותך!‬
‫תירגע. אני משוגע, ואני יודע את זה.‬
‫אל תתקרבו, אחרת...‬
‫מה?‬
‫מה מה?‬
‫"אל תתקרבו, אחרת..." מה? תסיים את המשפט.‬
‫אלוהים, רפיטה. הוא יפגע בילדים, זה ברור.‬
‫באמת תעשה את זה?‬
‫ברור.‬
‫אתה מפלצת.‬ ‫-אחורה!‬
‫אני רוצה לראות אותך נופל.‬
‫יש מקום רק לאחד מאיתנו.‬ ‫-כן, לי!‬
‫אבא!‬ ‫-לוקאס! מיה!‬
‫זהירות!‬
‫לא!‬
‫היי! תירגע, חביתוש.‬
‫מתחזה!‬
‫עכשיו. לא, חכה!‬
‫לסגת, לסגת.‬
‫אין לך סיכוי. עבדתי שלוש שנים‬ ‫כפיראט בספינת תענוגות.‬
‫טוב ויפה.‬
‫אבל אתה שוכח שיש לי כוחות קסם.‬
‫הו-הו-הו!‬
‫כן!‬
‫תיכנע!‬
‫כן, כמובן. אל תפגע בי, מר סנטה.‬
‫אשת הצעצועים אשמה בכול.‬
‫בשבילי זו הייתה רק עבודה.‬
‫בבקשה, רחם עליי. סלח לי.‬
‫בסדר. אני סולח לך. קום, מאורו.‬
‫רואים? חמלה היא הנשק החזק ביותר.‬
‫לא! זהירות!‬
‫לא!‬
‫אל תזוז!‬
‫גם אתה!‬
‫תירה בו, אבא!‬
‫במי מהם?‬
‫זוז!‬
‫אתה לא מזהה אותי, סלבה?‬
‫אני סנטה קלאוס האמיתי!‬
‫הו-הו-הו!‬
‫לא! אני סנטה קלאוס האמיתי!‬
‫הו-הו-הו!‬
‫זה בלתי אפשרי. אפילו הצחוק שלהם זהה.‬
‫תשאל אותם משהו‬ ‫שרק הסנטה האמיתי יכול לדעת.‬
‫מי מכם יודע‬ ‫מה לוקאס ביקש במכתב שלו השנה?‬
‫אני. אני יודע.‬
‫עליתי עליך.‬
‫השתגעת לגמרי? היד שלי משותקת!‬
‫נפלת ישר למלכודת שלי.‬ ‫לוקאס לא כתב מכתב השנה.‬
‫לא, אבא. כתבתי.‬
‫אתה לא רציני.‬
‫העניין הוא ש... אני עדיין מאמין בסנטה.‬
‫תודה, לוקאס.‬ ‫טוב לדעת שאני עדיין יכול לסמוך עליך.‬
‫ביי, לוזרים!‬ ‫-הוא בורח!‬
‫אסטה לה ויסטה, בייבי!‬ ‫הנקמה שלי תהיה איומה!‬
‫תן לו ללכת.‬
‫דובי הקוטב רעבים השנה,‬ ‫הוא לא ישרוד עשר דקות.‬
‫קדימה!‬ ‫-קדימה!‬
‫קדימה!‬ ‫-מהר!‬
‫אבא.‬
‫השדונים!‬ ‫-אבא!‬
‫לוקאס! מיה!‬
‫רגע. כל הכפילים האלה עשו לי סלט בשכל.‬
‫מאיפה לי שזה באמת אבא שלך?‬
‫אתה אידיוט, אתה יודע?‬ ‫-כן, זה הוא.‬
‫אין זמן לחגוג.‬
‫זה ערב חג המולד,‬ ‫והצעצועים האלה לא יחלקו את עצמם.‬
‫לא נצליח לסיים בזמן השנה.‬
‫אתה שוכח משהו. השנה יש לנו שתי מזחלות!‬
‫סלבדור!‬
‫אתה עושה כבוד לשם שלך!‬
‫הו-הו-הו!‬
‫ואו! איזה מגניב!‬
‫מותר לי לנהוג? מותר?‬
‫רפיטה, תתנהג יפה או שנשאיר אותך פה, הבנת?‬
‫סלבה, מה אתה מעדיף?‬ ‫חצי הכדור הדרומי או הצפוני?‬
‫הדרומי. חם שם יותר.‬
‫תאחלו לנו בהצלחה!‬
‫"נקו את הארובות..."‬
‫אני מת על השירים שלהם.‬
‫אני מעדיף שהם יהיו בשקט.‬
‫דיו!‬
‫ביי!‬ ‫-תיהנו!‬
‫מוכנים?‬
‫קדימה!‬ ‫-כן!‬
‫בואו נצא לדרך!‬
‫כבר מאוחר.‬ ‫מעולם לא הייתי בכזה פיגור במשלוחים.‬
‫אז תן גז, סנטה, אין מגבלות מהירות בשמיים.‬
‫אין לתאר, רפיטה. אבל אתה צודק.‬
‫קדימה!‬
‫נשארו רק ארבע שעות, אבא.‬ ‫-זה מלחיץ. קדימה, מהר!‬
‫אל תפחדי, זה בסדר. אבא שלי טייס מומחה.‬
‫מי אמר שאני מפחדת? זה אדיר!‬
‫מהר!‬ ‫-קדימה!‬
‫הויסה!‬
‫רפיטה, פריז. תביא את המתנות מהשדונים!‬
‫כן, סנטה!‬
‫היי!‬
‫פריז.‬
‫הויסה!‬
‫תוניסיה! את תמותי על זה!‬
‫אדיר!‬
‫נשארו שעתיים.‬ ‫-אז בואו נמריא!‬
‫רפיטה, תורך.‬
‫אני סנטה קלאוס! הו-הו-הו!‬
‫לא! לא עם הראש קודם!‬
‫צ'ילה!‬
‫יופי.‬
‫עוד אחת!‬
‫בואנוס איירס!‬
‫סנטה פה!‬
‫קוריינטס!‬
‫לרוסיה, רפיטה!‬
‫אני אוהב סלט רוסי.‬ ‫-גם אני, אבל בלי אפונה.‬
‫מה זה?‬
‫זו ציפור?‬ ‫-זה מטוס?‬
‫לא, זו המזחלת השנייה!‬
‫זה סלבה!‬ ‫-מה?‬
‫הוא יתנגש בנו!‬
‫זהירות!‬
‫תיזהר!‬ ‫-תשבור למעלה, סנטה!‬
‫אלוהים!‬
‫שדונים! המתנות של קזחסטן!‬
‫אבא, תיכנס.‬ ‫-תורך.‬
‫אין מצב. לכו תדעו מה מחכה בתחתית הארובה.‬
‫שפן פחדן!‬ ‫-שפן פחדן!‬
‫בסדר, בסדר! אני הולך.‬
‫רפיטה! המתנות של סן פרנסיסקו!‬
‫אולי תעזרו לי קצת?‬
‫קדימה, סנטה!‬
‫תוריד את הכובע.‬
‫אנחנו מחלקים מתנות, לא גונבים אותן!‬
‫חג מולד שמח!‬
‫קהיר!‬
‫דובאי!‬
‫איסטנבול!‬
‫סרי לנקה!‬
‫תמאגה!‬ ‫-שיאורה! סאו פאולו!‬
‫קורדובה!‬
‫כן!‬ ‫-כן! עשינו את זה!‬
‫גם השנה כל הילדים קיבלו מתנה.‬
‫ואו, איזה לילה אדיר. באמת.‬
‫תודה רבה, סנטה.‬
‫אני שמח שנהנית.‬ ‫לא יכולתי לעשות את זה בלעדיכם.‬
‫כן. תגיד, חשבתי לעצמי...‬
‫אני יודע שאני די גדול‬ ‫ושאחת הזרועות שלי דפוקה,‬
‫אבל אני יכול להיות אחד השדונים שלך?‬
‫לא, רפיטה.‬ ‫-בסדר...‬
‫שדון? למה?‬
‫אתה הרבה יותר מזה.‬
‫אתה חבר.‬
‫דיו, רודולף!‬ ‫-דיו!‬
‫חג מולד שמח!‬
‫קדימה!‬
‫עצור.‬
‫מיה, אני מקווה שנהנית,‬ ‫ושההורים שלך יגלו הבנה.‬
‫תירגע, הם יודעים שאני בידיים טובות.‬
‫יופי.‬ ‫-תודה.‬
‫לוקאס!‬ ‫-לך.‬
‫מה?‬ ‫-היא קוראת לך.‬
‫לך.‬
‫אני בא!‬
‫אבא.‬
‫תודה, לוקאס. זה היה היום הכי טוב בחיי.‬
‫אגב, בסוף לא אמרת מה ביקשת במכתב שלך.‬
‫טוב...‬
‫את יודעת, הדברים הרגילים.‬
‫חולצה ומשחק וידאו.‬
‫אתה לא צריך לשקר. סנטה סיפר לי.‬
‫ביי!‬
‫אבא!‬
‫זה היה מדהים!‬ ‫-אני שמח, בן.‬
‫ביי!‬ ‫-קדימה!‬
‫הביתה!‬
‫רגע, משהו פה לא הגיוני.‬
‫חילקנו מתנות לכולם כל הלילה,‬
‫ולא קיבלנו שום דבר.‬
‫זכינו לבלות זמן יחד.‬
‫אתה צודק, אבא.‬
‫היי, מה זה?‬
‫הפתעה לשניכם.‬
‫בן, באמת שלא היית צריך להביא לי כלום.‬
‫מספיק לי לדעת שאתה אוהב אותי...‬
‫ואו! שולחן כדורגל! מגניב!‬
‫מגניב, נכון? קדימה, אני ראשון.‬
‫שחק.‬
‫קדימה!‬ ‫-אני והזרוע הדפוקה שלי נגד המפסיד.‬
‫בסדר.‬
‫גול!‬ ‫-לא!‬
‫תורך.‬
‫טוב, אני מצטרף למשחק. משעמם רק להסתכל.‬
‫ככה עושים את זה. קדימה.‬
‫גול!‬ ‫-כן!‬
‫חשבתי לעצמי...‬
‫אני יודע שאני די גדול‬ ‫ואחת הזרועות שלי דפוקה,‬
‫אבל אני יכול להיות אחד השדונים שלך?‬
‫שדון? למה?‬
‫אתה הרבה יותר מזה.‬
‫אתה חבר.‬
‫אתם יודעים... זה סתם משהו שאומרים.‬
‫הילד היה זקוק לדמות אב,‬
‫ומי מתאים לתפקיד יותר ממני?‬
‫בחייכם, חבר'ה. אתם הרבה יותר מזה.‬
‫אתם...‬
‫משפחה!‬
‫אתה אומר את זה לכולם.‬
‫יופי, ראמי.‬ ‫תבעט בי כשאני על הקרשים, למה לא?‬
‫לא שכחת משהו?‬
‫נכון! ברור!‬
‫בואו נתחיל במסיבה!‬
‫כן!‬
‫עוד שנה, עוד חג מולד מוצלח, בזכותי.‬
‫"בזכותנו".‬
‫די, אל תיתפס לקטנות.‬
‫אתה תמיד לוקח את כל הקרדיט.‬
‫ראמי, אל תהיה כזה ממורמר.‬ ‫תמזוג לי קצת ליקר מייפל.‬
‫אני לא המשרת שלך.‬
‫ביקשתי כי הקנקן לידך, לא כי אתה המשרת שלי.‬
‫בסדר, אבל רק כי אתה זקן.‬
‫אתה נעשה זועף משנה לשנה, ראמי.‬
‫- הסוף -‬