Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Bună dimineața! Este ora opt și suntem plini de energie.
Ce repede zboară timpul!
Suntem deja în decembrie.
Iar asta înseamnă un singur lucru.
Crăciunul se apropie cu pași repezi.
Cerul senin și temperaturile scăzute sunt perfecte
pentru a începe să simțim spiritul Crăciunului.
Luminile strălucesc deja în oraș,
mirosul de ciocolată caldă e pretutindeni,
iar colindele de Crăciun...
Unii cântă deja de săptămâni bune.
Dar am intrat oficial în modul Crăciun.
Lucas, micul-dejun!
Da, deși pare incredibil, sunt eu, Salva Molina.
Același tip care avea cândva un cazier mai lung decât Don Quijote.
Până de curând, micul-dejun însemna o bere și o mână de măsline la ora 12:00.
Dar de când am salvat Crăciunul acum câțiva ani,
și pielea lui Moș Crăciun, am devenit o persoană respectabilă.
- Fiule, bună dimineața! - Tată!
Să mâncăm!
Și, cel mai important, am devenit un tată responsabil.
Mersi, tată. E delicios.
Micul-dejun al campionilor. Vitamine, proteine și... lucruri sănătoase.
Să ciocnim!
- Noroc! - Noroc!
Noul Salva petrece timp de calitate cu fiul său.
Sunt lihnit.
La el acasă.
Doamne! Iar marmeladă? De câte ori ți-am spus că prefer mâncarea sărată?
Bine, acasă la prietenul meu, Rafita, dar nu pentru mult timp.
Fiindcă m-am angajat în domeniul meu. Și totul e legal. Acum sunt un băiat bun.
Mecanice, lustruiește-o până strălucește ca aurul!
- Și nu uita de sendviș! - Da, cu piept de pui.
Și fără chorizo. Pentru că fac fitness.
Fitness. Exerciții, pentru cei care nu știu engleză.
Haide! Fitness! Unu, doi!
Recunosc, nu e perfect. Uneori îmi vine să mă las păgubaș.
Dar niciun sacrificiu nu e prea mare cât timp fiul meu e mândru de tatăl lui.
Uite-l!
Lucas!
Tată!
Ai venit.
- Cum a fost la școală? - Absolut dureros.
- Cum a fost la muncă? - Îmi vine să mă las păgubaș.
- Stai așa! Ce ai acolo? - Ce am?
Sunt două bilete la Singur acasă.
- Proiecție specială! - Filmul meu preferat!
Tată, ești cel mai tare.
N-am fost niciodată așa fericit. Și se apropie cea mai frumoasă zi din an.
Crăciunul.
17 DECEMBRIE
18 DECEMBRIE
Ho, ho, ho! Trezirea, micilor elfi! Mai e doar o săptămână până la Crăciun.
Începe o nouă zi La treabă trecem iar
Muncim cu bucurie Pentru că vine Crăciunul
Opriți-vă! Asta numiți voi bucurie?
E clar de ce e nevoie aici. De spiritul Crăciunului. Ho, ho, ho!
Frumos număr!
Dar trebuie să muncim serios ca să terminăm până în Ajunul Crăciunului.
Rami, nu ne strica plăcerea. E timp pentru toate.
Da? Încă ai de citit toate scrisorile acelea.
Sincer, copiii ar putea să-mi trimită mesaje vocale.
Haideți! În formație!
În câteva minute, Planet Toys își va deschide ușile.
Ai pus zahăr?
Bine.
Planet Toys, o lume a jucăriilor, o lume a distracției.
Ce frumoasă e!
Doamnă, matcha dv. cu lapte fără lactoză și un strop de scorțișoară.
- E prea dulce, Sebastián. - Îmi pare rău.
- Unde e raportul? - Raportul personalului, aici.
De ce ai pus zahăr?
Prea mulți. Concediază cinci.
Avem schițele pentru noua păpușă puternică.
Prea creață, prea scundă... Schimbați-o!
Doamnă.
- Sebastián! - Da, doamnă.
- De ce stau degeaba? - Asta mă întreb și eu.
La treabă! Deschideți ușile! Vă credeți angajați la stat?
Crăciunul a venit deja.
- Haide! - Da.
Bună dimineața! Ce mai faceți?
Toate bune, nu-i așa? Mă bucur.
- Haide! - Da.
Ne-am reunit de urgență
pentru o idee care ar putea revoluționa această companie.
Bravo!
După cum știți, Planet Toys e compania numărul unu din lume.
Produsele noastre sunt cadourile preferate pentru toate sărbătorile anului.
Pentru toate sărbătorile... cu excepția uneia.
De ce nu vindem de Crăciun?
Din cauză că sunteți incompetenți? Și asta!
Dar mai ales din cauza acelei ființe josnice pe care o căutăm de ani buni.
- Bigfoot! - Monstrul din Loch Ness!
- Eu cred că e Chupacabra. - E Elvis! Trăiește.
E Moș Crăciun.
E grăsanul care ne face concurență neloială de zeci de ani.
Copiii nu cumpără jucării pentru că el le dă gra...
Le dă gra...
Sebastián, spune-o tu. Eu nu pot. Îmi vine să vomit.
Le dă gratis.
- Și în schimbul la ce? La a fi cuminți. - Dezgustător!
De ani buni, derulăm un program care are ca scop să-l localizeze.
Am investit în el mult timp și mulți bani.
Însă acum câțiva ani, într-un spital din Madrid,
s-a întâmplat un miracol de Crăciun.
Nicholas!
Nu uitați să fiți cuminți!
Bătrânul nu mințea. Chiar e Moș Crăciun.
CERCUL ARCTIC
Sunt verișoară cu asistenta și mi-a spus povestea la o reuniune de familie.
Cum avea un singur ochi, nu i-am dat mare atenție. Dar...
Am cheltuit o avere, dar l-am găsit la prima împărtășanie a nepotului dv.
Sebastián, chiar știi să îți alegi momentele.
Îmi cer scuze.
Cartea de vizită avea niște coordonate. Acum știm unde locuiește.
Trebuie doar să desfășurăm planul.
O să îl răpim și o să ne asigurăm că nu ne va mai sta niciodată în cale.
Dar lumea se va întreba unde a dispărut Moș Crăciun.
Vi-l prezint pe omul care îl va înlocui pe Moș Crăciun.
Salutare, oameni buni!
Când încep, șefa?
Fii respectuos, craiule!
- El? E un slăbănog. Nu seamănă deloc. - Câtă îndrăzneală îți poate da ignoranța!
Vi-l prezint pe Mauro Quesada, un imitator.
Un imitator? Te rog!
Un mare actor care își construiește personajele din adâncul ființei.
În plus, sunt un adevărat cameleon.
Registrul meu e atât de amplu,
încât se întinde de la teatrul clasic la avangardismul cel mai radical.
Și, cel mai important,
caracterizarea exhaustivă e punctul meu forte!
- Cred că e clar. - Foarte clar.
În concluzie, după ce-l vom răpi pe Moș Crăciun,
toți părinții din această lume vor fi nevoiți să cumpere cadouri.
Doamnă, o întrebare. Ce crede dl Anselmo despre acest plan?
Ce întrebare e asta, bunicule?
Tatăl meu s-a pensionat de ani buni. V-am spus-o de o mie de ori.
O să vă dovedesc că pot conduce această companie la fel de bine ca el.
- Sau mai bine! - Mai bine.
Ne-am înțeles?
- Sebastián! - Da.
Pune-ți puloverul! Te duci la Polul Nord.
- Crăciunul ăsta va fi al nostru. - Da.
NOAPTEA ÎN CARE TATA A SALVAT CRĂCIUNUL 2
Se apropie Crăciunul. Se simte în aer.
Haide, băieți!
V-ați pierdut antrenamentul. Abia vă târâți.
Haide, Rudolph! Și tu, Dasher! Și tu, Prancer!
Luis Alberto, haide! Parcă ai fi un începător!
Dii!
Ce-mi place Crăciunul! Să facem niște acrobații! Un 360!
Haide!
Bravo! Era să vomit prânzul.
Să accelerăm!
Să vă ia foc copitele ca în Furios și iute!
Nu vreau.
- Mănâncă-ți broccoliul! - Nu vreau!
Moș Crăciun vede tot și o să-ți aducă un cărbune.
Nu spune prostii!
„Nu spune prostii”? Trebuie să mănânci ca să-ți aducă tot ce ai trecut pe listă.
Consola de jocuri, bicicleta, scuterul...
Dii!
Trebuie să mănânci broccoliul dacă le vrei.
Da, broccoliul e gustos și sănătos.
Fir-ar să fie! Acum mi-e foame.
Haide! Acasă!
Ne așteaptă macaroane gratinate cu chorizo,
budincă de orez, flan cu brânză și pâine prăjită.
Zboară!
Excelentă aterizare, băieți! Ne merităm cina.
Ia te uită! Cine o fi?
Pot să vă ajut cu ceva?
Doamne! O ființă umană! Merg de 12 ore și am văzut doar pinguini.
Pe coarnele renilor mei, sunteți înghețat.
Da.
Nicio grijă, sunteți salvat. Dar cum ați ajuns aici?
Eram într-o excursie la fiorduri.
M-am oprit să cumpăr un suvenir, un magnet de frigider. Le colecționez.
Dar autobuzul nu m-a așteptat. Mi-am zis: „Hai să văd aurora boreală!”
Mi s-a spus că e magie pură. Dar m-am rătăcit și nu o găsesc.
Doamne, ce poveste lungă! Dar...
Bucurați-vă de ea! Iată aurora boreală!
E superbă, dar...
Am genele înghețate.
- Nicio grijă, poftiți în atelier! - Nu.
- Arătați-mi unde e cel mai apropiat oraș. - Nu mi-o băgați în față! Nu văd nimic!
Ce e asta? Pe Crăciunul...
Puiul e în cuptor. Pasărea e în colivie. Șoarecele e în... cursa de șoareci?
În fine, l-am prins pe Moș Crăciun.
- Nu. - Salva, sunt prietenul tău, ajută-mă!
Salva, e floare la ureche. Intrăm, luăm marfa și ieșim.
E mai ușor decât să furi o acadea de la un bebeluș.
Nu. După aventura cu Moș Crăciun, duc o viață exemplară.
Nu fur, am o slujbă onestă, îmi plătesc impozitele,
reciclez, mănânc salate...
Jalnic! Mai lipsește să joci padel.
M-am lăsat de prostii. Pleacă înainte să vină șefii mei.
Marfa e nesupravegheată, așteptându-ne. Adevărata infracțiune e să n-o furi.
De câte ori am auzit asta, trebuia să fiu milionar.
Și vrei să devii milionar muncind? Suntem în Spania.
- Rafita, am zis „nu”. - Iar eu zic „da”.
- Nu. - Da.
- Nu. Ce ai spus ultima oară?
- Nu. - Da.
- Da.
- Nu. - Uite, Ramoncín!
Scursurile umane se ceartă.
- Da, nu. - Da, nu.
Parcă ar fi o ambulanță.
Ambulanța!
Chiar preferi să lucrezi cu ei, în loc să dai un jaf cu mine?
N-aveam multe opțiuni.
Satelitule, dacă vrei, te angajăm și pe tine.
Cu brațul ăsta mort al tău, am obține o reducere de taxe, nu?
Salva, ai puțină demnitate! Ramoncín ăsta e șeful tău.
Da, sunt șeful lui. Afară, delincventule!
Nu sunt un delincvent, bine? Un intrus, poate.
Stai! Aia...
- Cheia aia e a noastră! - Hoțul!
Afară!
O să ți-o scădem din salariu!
- Dar... - La muncă!
Da, șefu'.
Bine gândit, Ramoncín!
Cu măgărușul meu Sunt pe drum spre Betleem
Ajunge, copii. Să facem puțină ordine.
Domnilor, să ne calmăm puțin.
Am zis „bună dimineața”, bestii needucate!
Înainte să începem ora, am un anunț important.
Ați remarcat că examenele sunt un sistem de clasificare
care ne reduce complexitatea umană la un simplu număr?
Nu, am remarcat că ești un ciudat de pe altă planetă.
- Tocilarule! - Față de brânză!
Bună asta!
De azi, aveți o colegă nouă. Tocmai s-a mutat în orașul nostru.
Sper să n-o pună lângă mine.
- Da, împreună mereu! - V-o prezint pe dra Mía.
E un loc liber aici, lângă mine. Vino!
Aici, da. Ăsta e locul tău.
- Bună! - Dacă ai nevoie de ceva, să-mi spui.
- Lucas, sunt aici. - Taci!
Orice ar fi. O radieră, un pix, inima mea...
Adică, caietul meu.
Mereu vorbești așa repede?
Sistemul nervos și inima...
La fix!
E o glumă de-a noastră.
Nu-i răspunzi?
- Prinde! - Ți-a tras-o!
Așa îți trebuie!
Haide!
Pe ei! Haide!
Nu, vă rog! E abia marți!
Doamne, ce săptămână mă așteaptă!
N-am făcut cunoștință oficial.
Eu sunt Lucas, iar el e Rubén. Tocmai pleca.
- Pa, Rubén! Pe curând! Du-te! - Bine, bine!
Tu ești Mía, nu?
Nu spun că ești a mea, adică iubita mea, sau că aș vrea să fii a mea...
Mișto placă!
Oamenii din secolul ăsta îi zic skateboard.
Da. Îmi plac skateboardurile.
Mă dau toată ziua cu al meu. Iar noaptea dorm cu el în brațe.
Da. Și care stil e preferatul tău, crashing, dowwnhill sau freestyle?
Toate, deodată. Trei în unu. Da, toate.
Luquitas!
Aoleu, e tata.
Cum a fost la școală?
Bine, ca de obicei.
- N-a fost absolut dureros? - Nu, tată. Mă poți aștepta afară?
Știi cum a fost la muncă? Îmi vine să mă las păgubaș.
Robotul. Să mă las păgubaș.
- Luquitas, ce-ai pățit? - Nimic. Sunt bine, ca de obicei.
Dar după-amiaza asta nu e ca de obicei. Mergem să cumpărăm bradul de Crăciun.
Tată, nu mai sunt copil.
Când ajungem acasă, te ridic să-i pui steluța.
Într-un an am uitat și nu vrei să știi ce criză de plâns a făcut: „Bradul, tată!”
Era așa supărat, încât a făcut pipi pe el.
Nu e adevărat. Inventează totul. Sunt minciuni.
- Tată, te rog! Sunt cu o prietenă. - Scuze, am fost nepoliticos.
Ce-ați zice să mergem toți trei la un loc de joacă cu bile?
Sună grozav, mulțumesc, dar nu.
Pa!
- Tată, o ridici, te rog? - Ce să ridic?
Demnitatea mea! Tocmai mi-ai târât-o prin noroi.
- Dar nu știam că... - Asta e problema. Nu te prinzi niciodată.
Ce s-a întâmplat aici?
Unde sunt?
Ce mă doare capul!
Mă simt mai rău decât după o beție cu punciul elfilor.
E cineva acolo?
Cine ești?
Tu m-ai adus aici?
Te-au trimis Cei Trei Magi? Călăreți de cămile afurisiți!
Nu, sunt doar o modestă femeie de afaceri de la o multinațională de jucării,
sătulă de concurența ta neloială!
„Concurență neloială”? Despre ce vorbești?
Nu face pe prostul!
Nu plătești niciun fel de taxe. E ca și cum te-ai fi mutat în Andorra.
Tot ce fac e pentru ca toți copiii cuminți să primească un cadou.
„Toți copiii cuminți să primească un cadou.”
Anul ăsta nu va conta dacă au fost cuminți,
ci doar dacă au bani să le cumpere.
De la mine, bineînțeles.
Dar înseamnă să trădezi spiritul Crăciunului, magia, bunătatea...
- Dă-mi înapoi căciula mea magică! - Nu.
Cum poți să fii atât de cinică? N-ai fost niciodată o fetiță?
O fetiță care se trezea nerăbdătoare de Crăciun
și dădea fuga să vadă ce i-am lăsat sub brad?
Ai uitat-o pe fetița din sufletul tău?
„Dragă Moș Crăciun, anul acesta am fost foarte cuminte.
Așa că vreau să îți cer
un ursuleț de pluș făcut manual de elfii tăi.”
Ce e asta?
Scumpa mea, în casa asta nu-i scriem lui Moș Crăciun.
Moș Crăciun e concurența. Iar concurența trebuie zdrobită.
Dar, tati, toate prietenele mele îi scriu. Și asta e ce vreau de Crăciun.
Prietenele tale sunt mediocre, dar tu vei moșteni compania mea
și-ți vei da seama că jucăriile nu se dăruiesc, ci se vând.
Bine?
Și asta... la gunoi.
Nu mă deruta.
Nu suntem aici ca să vorbim despre ce mi-ai dăruit în copilărie.
Important e că ești terminat.
Niciodată! Copiii n-o să vă permită să sărbătoriți Crăciunul fără idolul lor.
Dar cine a zis că o să rămână fără idolul lor?
Mauro!
- Salut, bunicule! - Dar...
Ho, ho, ho!
Ha, ha, ha!
Mai am încă de lucru la „ho, ho, ho”.
Trebuie să-l spui din plex. Ho, ho...
Stai așa! Tu cine ești?
Mauro Quesada. Încântat!
E un actor fantastic și e dispus să ajute cauza.
Ești un impostor! Un escroc! Un...
Unul dintre cei mai buni actori din lume.
Și un expert în imitații.
Vrei o mostră? Fii atent!
Ce faci, tipule? Vrei un rebujito cu niște untură roșie?
Sau preferi un albarino cu fructe de mare?
Ascultă! Niște butifarra cu roșii pe pâine.
Mă pricep, nu?
- Ești incredibil. - Mersi.
Dar să mergem la Polul Nord înainte să observe cineva că a dispărut.
Nu poți să faci asta!
Nu pot să fac asta?
Uite! Un pas, alt pas...
Se pare că pot.
N-o să vă las să păcăliți copiii!
Nu mă puteți ține închis!
Am intrat în case cu cele mai avansate sisteme de securitate.
Am coborât prin cele mai înguste coșuri din lume.
- Căciula mea magică poate face orice. - Ai vrea tu! La asta te referi?
Dă-mi-o înapoi!
Îți vei petrece restul zilelor uitat într-un sarcofag, ca Ludovic al XlV-lea.
- Sau Contele de Monte Cristo. - Lăsați-mă!
Măcar o să slăbești, o să scapi de burtă.
Nu!
Auzi, vrei să le transmit vreun mesaj gnomilor?
Elfilor! Sunt elfi!
Sigur, cum zici tu.
Ghem, set și meci.
Suntem fericiți
Mâncăm nuga și prăjitură
Suntem fericiți
Lucrăm pentru Moș Crăciun
- Bună, Moș Crăciun! - Bună, șefu'!
Dumnezeule!
Ce vilă!
Asta da căsuță rurală încântătoare!
Ce frumos!
Parcă ar fi niște ciupercuțe.
Cine sunteți? Minionii, piticoții sau căcărezele?
Nu vreau peștișori, mersi.
Am avut un pitic de grădină mai înalt decât tine.
Ce ziceți, șefu'?
Te poți conecta la Wi Fi cu urechile alea?
Vă simțiți bine? Vă purtați ciudat.
Ia te uită cine e! Parcă veneai la cină, nu?
Pe unde ai umblat? Am crezut că ți s-a întâmplat ceva.
Tu cine ești? Ștrumful morocănos?
Sunt Rami, maistrul tău de secole. Puțin respect, te rog!
Nu te supăra, Ramen. Am glumit.
- Rami. - Așa.
Îl simți și tu, nu? Nu mai scap de mirosul ăsta de cerb.
Ai băut.
Nu, m-am antrenat cu Rudolph și restul... cerbilor.
- Renilor. - Așa.
Bine, mai puțină vorbă și mai multă muncă! Știi ce urmează.
Cine-i șeful aici? Tu sau eu? Sigur că știu ce urmează!
Lucrurile tipice de Moș Crăciun.
Tipice...
Să citești milioanele de scrisori rămase?
Exact. Vezi? Știam ce urmează. Fac asta de secole!
Dar mai întâi, mi-ar plăcea să mă fac comod.
Adu-mi o gustărică, bine? Haide, Ramen! Du-te!
Lucas!
M-ai speriat! Nu știi să bați? Puțină intimitate!
Am bătut, dar nu mă auzi cu căștile.
- Ce? - Am zis că nu mă auzi cu căștile!
Bine, nu țipa.
Ce-i ținuta asta? Ți-am zis să-mi spui dacă ai spectacol la școală.
Joci rolul clovnului?
Nu, e noul meu look. Un stil mai urban. N-ai cum să înțelegi. Ești prea bătrân.
Bătrân? Iartă-mă, dar încă ascult Pearl Jam pe iPod.
- Pe cine asculți pe ce? - O trupă.
Mult mai bună decât cântărețul tău. Mai are un pic și adoarme.
Fotografiile
Las-o baltă! Ce boomer ești! Ce vrei?
Să facem ceva împreună. Abia dacă te mai văd.
- Mergem să cumpărăm benzi desenate? - Nu.
- La film? La fotbal de masă? - Nu.
- La niște burgeri! - Nu! Ești așa enervant!
Ce-i cu tine, fiule?
Te îmbraci ciudat, te enervezi, nu vrei să petreci timp cu tatăl tău...
- Te simți bine? - Da, mă simt ca de obicei.
- Ți-a crăpat vocea! - Lasă-mă în pace! Nu mă înțelegi.
- Du-te! - Bine.
Nu mă înțelegi.
Zice că nu-l înțeleg. E evident că a început pubertatea.
- E oribil, nu sunt pregătit. - Nu ești pregătit. Deloc. Prinde!
Nu-i nimic.
- Toți creștem. Uită-te la Robin Hood! - Poate la Peter Pan.
- Cine? - El nu crește.
Dar Lucas creștea întruna, nu?
- Ce tot spui acolo? - Eu? Habar n-am, Salva.
Ar fi fost primul Crăciun pe care-l petreceam împreună.
Și cu mine.
Și cu tine. Dar Lucas mă evită.
Înainte eram eroul lui. Acum sunt inamicul lui.
Asta e viața. Așa a fost și cu noi și tații noștri.
Eu îl vedeam o dată pe lună.
Tatăl tău era la închisoare pentru că jefuise cazinoul.
Nu-l puteai vedea mai des.
Îți mulțumesc că mi-ai reamintit cel mai trist moment din viața mea.
Iartă-mă, Rafita, dar îmi fac griji. Lucas e tot ce am.
Nu-ți face griji.
Toți am trecut prin etapa aceea și uite ce bine am ajuns!
E mai rău decât credeam. Nu-mi pot pierde fiul.
Atunci, va trebui să-l recâștigi.
Poate că are nevoie să vadă că are un tată curajos,
care își ajută prietenul cu un jaf simplu.
- Ți-am zis că nu mai fur! - „Nu mai fur.” Nu-ți face griji.
Am mulți prieteni super tari care să mă ajute.
Bine.
Lolo!
Lolo?
Lolo! Iar s-a blocat. Lolo!
Lolo Musicolo.
Unde erai?
- Puneam muzică în Ibiza. - Nu, rămâi aici. Dăm un jaf.
Eu tai, tu stai de pază.
- De ce nu facem invers? - Pentru că așa spun eu.
- De când ești tu șeful? - E planul meu!
Și dacă nu vreau să stau de pază?
Bine. Tu tai, eu stau de pază. Dar fă-o repede!
Nu, mai bine stau eu de pază. Sunt expert în încuietori.
Atunci, tai sau stai de pază?
- Stau de pază, dar pentru că așa vreau. - Bine.
Cum te avertizez dacă vine cineva?
Dacă vine cineva, îmi zici: „Rafita, vine cineva.”
E jalnic. Am putea folosi un cod secret.
Ceva de genul „apă, apă”, „cod roșu” sau „vine toreadorul”.
Lolo, spunem ce vrei tu, dar taci odată!
Ce vreau eu? Asta înseamnă că eu sunt șeful acum.
Nu, înseamnă să taci și să mă lași să mă concentrez.
Gata. Treci înăuntru!
Eu hotărăsc ce fac. Eu sunt șeful.
Da, tu ești șeful.
Da? Atunci, fă roata mare!
- Nu roata mare, te rog! - Ba da.
Încetează! O să ne prindă.
Treci înăuntru!
Haide!
Nu mă mai pune să fac roata mare când lucrez, bine?
Ăsta e camionul!
Aoleu, Rafita!
Ce mai e?
- Când dau un jaf, din cauza adrenalinei... - Trebuie să faci treaba mică?
Nu, cealaltă, treaba mare. Am nevoie de un tron.
Nu. Strânge obrajii!
Intrăm, umplem gențile și o ștergem... cât ai zice caca.
Nu zice cuvântul ăla că o să fac pe mine.
Ești scârbos, Lolo. Apucă de ușa aia!
Trage!
- Ce e asta? - Asta e o păpușă de ultimă generație.
Costă o avere. Le furăm pe toate și le vindem la preț dublu pe internet.
Bună, soră! Sunt Greta, păpușa puternică.
Eu sunt Lolo din San Fermín, șeful bandei...
Cum se numește banda noastră?
Se numește: „Taci și oprește-o că ne prind.”
- Nu-mi place... - Jos patriarhatul!
- Oprește-o! - Nu vrea.
- Manolo, azi îți gătești cina. - Oprește-o!
Nu vrea. Îmi face cu ochiul. Ce manipulatoare!
Taci, Greta!
Stai! Cine e acolo?
Mai repede, macho!
El e șeful. Eu doar execut.
E vărul meu, Rafita. Locuiește pe strada Ahorro.
La revedere!
Ce turnător! Șobolanule!
Stai! Oprește-te!
Nu mișca!
- Vin acum! - Prinde-l!
Nici de Crăciun nu mai poți fura liniștit.
Șobolanule, vino înapoi!
Pe aici a luat-o! Grăbește-te!
Nu mă pune să alerg, frate.
Trebuie să fie pe aici. Vezi ceva?
Aici nu e.
Eu nu mai alerg...
Acolo! Haide!
Alo!
Nu fur nimic, bine? Mă joc de-a v-ați ascunselea.
Cunosc vocea asta.
Rafita, tu ești?
Rafita, răspunde-mi!
Doamne, îmi vorbești?
Nu mă pedepsi! Am un braț de lemn.
Ce bălmăjești? Sunt eu, Moș Crăciun! Sunt aici, înăuntru.
Moș Crăciun?
Moș Crăciun! Ce faci acolo? Ce tare!
M-am prins. Dormi într-un sicriu ca Dracula.
Nu fi ridicol! Am fost răpit.
- Ai fost răpit? - Ai venit să mă salvezi?
- Nu, am venit să mă salvez pe mine. - Au încercat să te răpească și pe tine?
Nu. Am venit aici să fur niște jucării, dar am dat-o în bară.
Să furi?
Nu contează. Ajută-mă să ies de aici! Trebuie să scăpăm.
Sigur. Îl deschid într-o clipă. Îmi ajunge un braț.
Ce greu e...
Nu!
Ai grijă!
Ce greu ești, uriașule!
Nu-ți face griji. O să găsim o soluție.
Faceți loc!
E suspect că nimeni nu poartă atâta protecție ca tine.
Te-am chemat să mă susții, nu să mă agiți mai tare.
Uite-o!
Bună, Mía! Ce faci pe aici? Îți flexezi mușchii?
Mușchii? Poate genunchii. Suntem într-un parc de skateboarding.
Da. Vin tot timpul aici cu skateboardul ca să-mi exersez trucurile.
Dar nu cu skateboardul ăla. Încă are prețul pe el.
Sparg atât de multe, încât îmi cumpăr unul nou săptămânal.
Ratatule!
Uite cine e aici!
Chiar îmi doream să mă hățuiești și în timpul liber.
Porumbeilor, clubul de șah e după colț.
Nu văd ce e așa amuzant la șah.
E un joc minunat, care combină inteligența cu strategia.
Șah-mat, patru ochi!
- În plus, mă dau mereu cu skateboardul. - Dar e neatins.
E nou-nouț.
Dacă ești așa bun, fă-ne o demonstrație!
Da, impresionează-ți iubita!
Problema e că nu sunt încălzit. Risc să mă accidentez.
Ceea ce riști e să pari un fricos!
- Nu trebuie să dovedești nimic nimănui. - Vrea s-o facă. Lasă-l!
Stai liniștită. E ca o încălzire pentru mine.
- Filmează-l! - O face.
Stai, o să-l filmez.
Haide!
- Doamne! - O să-și rupă oasele.
- Haide! - N-o face!
În cărți, e frumos să mori din dragoste. Dar în viața reală e nasol.
Haide, puștiule!
Super truc!
Aoleu, a murit!
Îl pun pe TikTok. O să fiu faimos.
Ești bine? Te-am avertizat!
Nu sunt bine. Dragostea doare.
Moș Crăciun zboară
Ce festin! Iar punciul ăsta e delicios. Cred că aș putea fi foarte fericit aici.
Am vrut să spun că mă simt foarte bine cu voi, piticilor.
- Ați terminat, domnule? - Da, puteți lua totul.
Fursecul ăsta e pentru elfi!
Lăsați fursecul aici!
- Dar ni-l păstrați tot timpul. - E desertul nostru preferat.
Ghinion! Nu fiecare zi e o sărbătoare.
Haide, la treabă!
Doamne, ce frenezie! Obosesc doar privindu-vă.
Parcă ați fi japonezi.
Asta nu-i nimic. Putem și mai repede.
Haide, elfilor!
Ce viteză!
Sunteți siguri că nu e nimic în cafea?
Pot să știu ce faci?
M-ai speriat de moarte! Ce ești acum? Un ninja?
Ar trebui să-ți pun un clopoțel, ca la pisică.
- Ce vrei? - Să văd cum merge cu scrisorile.
Ramen, n-o să te mint. Merge prost.
E obositor. Toate scrisorile sunt la fel.
„Dragă Moș Crăciun, am fost cuminte anul ăsta.”
Dacă ai citit una, le-ai citit pe toate. Iar copiii sunt foarte proști.
Câte greșeli de ortografie! Îmi vine să le dau cărbuni la toți.
Chiar nu știu ce se întâmplă cu tine. Ești... schimbat.
Schimbat?
Adică nu sunt același dintotdeauna?
Dacă mă mai acuzi vreodată de asta, te retrogradez la gradul de soldat.
Afară! Du-te!
Zât, pisico! Afară!
- Sebastián! - Da.
Bine.
Ce-am zis despre căciulile de Moș Crăciun?
Te rog...
Un copil. Ce scârbos!
Animalele de pluș ar trebui să fie jos, ca să le vadă potențialii clienți:
copiii de la zero la nouă ani.
- Bine spus, dnă. - Impresionant! Notează!
Și vom reduce prețurile jocurilor educative cu 10%.
Suntem în Spania!
- Ce perspicacitate, dnă! - Uluitor!
Piramida asta e inacceptabilă!
Cum să batem recorduri de vânzări dacă magazinul e un dezastru?
Atâtea masterate și nimeni nu știe să aranjeze niște cutii.
- Atâtea masterate și... - Plus doctoratul tău!
Ce face invitatul nostru? Stă comod în cutiuța lui?
Stă foarte bine. Tot spune ceva de o ciocolată.
Cred că îi e foame.
Ghinion! Asta e o răpire, nu un hotel de cinci stele.
Am o întrebare. De ce-l urâți atât de mult pe Moș Crăciun?
E ceva personal?
Ăsta nu e ursulețul de pluș pe care i l-am cerut lui Moș Crăciun.
Cred că s-a gândit să sară peste jucării anul ăsta
și că e mai bine să te pregătești să preiei afacerea familiei.
Ce zici?
Ne jucăm împreună? Haide, scumpo!
Înmulțire.
Sigur că nu e nimic personal.
E doar o chestiune de afaceri.
- Ai înțeles? Și nimic mai mult! - Nu e nimic personal.
Vreți un masaj cranian antistres?
Nu. Vreau raportul financiar pe biroul meu în zece minute.
Am înțeles.
Ce temperament!
Mulțumesc.
Mulțumesc pentru acest Oscar. Nu mă așteptam.
Vreau să îl împart cu ceilalți nominalizați.
O bucățică din el vă aparține și vouă.
Doamne!
- Da, șefa. - Mauro!
I-ai oprit pe elfi să mai facă jucării?
Și mai bine.
Am găsit muncitorii perfecți pentru Planet Toys.
Priviți!
Hai, piticilor!
Muncesc zi și noapte, fără să fie plătiți suplimentar.
Și sunt fericiți. Cântă întruna.
E mult mai bine decât la fabrica din Bangladesh.
Și încă ceva. Nici măcar nu au contracte.
Nu au contracte? Sunt cele mai frumoase cuvinte cu putință!
Pune-i imediat să facă jucării Planet Toys!
Desigur.
Singura problemă e că am nevoie de o mică mărire de salariu, 20-30%.
Nicio problemă!
Îmi măriți și mie salariul? Câștig la fel...
- Taci! - Bine.
Mulțumesc, șefa.
Cine e doamna aceea? Și ce mărire de salariu?
Când cei mari vorbesc, cei mici tac.
Micuților!
Schimbare de plan!
Toate jucăriile pe care le fabricăm în acest atelier
trebuie să provină din catalogul ăsta, bine?
Cum spuneți dv., șefu'.
Atunci, la treabă!
E culmea!
N-am fabricat niciodată jucării de la o singură marcă.
Te-ai vândut capitalismului? Cine ești?
Se aude ceva acolo jos. Sună ca...
Dar nu înțeleg nimic. Voi?
Puțin respect! Lucrez aici de secole.
Atunci ar trebui să știi cine e șeful.
Cui îi scriu copiii? Ție sau mie?
Dar când eu...
Cine e vedeta? Cine e legenda mondială? Tu sau eu?
Da, dar dacă tu...
Unde suntem?
În atelierul elfului enervant sau în atelierul lui Moș Crăciun?
Exact. Haide, toată lumea la treabă!
Iar tu, micuțule Rami, bea-ți laptele, altfel nu o să crești.
Ceva e în neregulă. Avem nevoie de ajutor!
Și... și-a rupt oasele!
Domnilor, telefoanele.
Dna profesoară...
Ignoră-i! Sunt niște imbecili!
Abia au destulă minte să nu facă pipi pe ei.
O să citesc perechile pentru proiectele științifice.
- Nu! - Dna profesoară!
Se poate în trei?
- Liniște! - Tare!
Măgarilor!
Proiectul despre amfibieni îl vor face Rubén și...
- Sper să facem pereche! - Juanjo!
- Super, te-ai ales cu... - Tocilarul!
- Exact! - Nu se poate.
Pare că o să mă ocup singur de broaștele alea.
Proiectul despre reptile îl vor face Mía și Lucas.
- Ura! - Ce?
Adică, urăsc chestia asta, Rubén. Și eu voiam să facem pereche, dar asta e.
Atunci de ce zâmbești cu gura până la urechi?
La tine sau la mine?
Ce?
Proiectul? Ne întâlnim la tine sau la mine?
La mine.
Să trecem acum la membranele interdigitale.
Bine, o să încerc cu asta.
- O să intru din stânga ta. - Ai grijă!
Fac loc aici.
Bag chestia asta aici.
- Ce s-a întâmplat? - Imposibil! Doamne!
- Ce foame mi-e! - Mie îmi zici?
N-am mâncat de ore bune. O să ajung piele și os.
Ai vrea tu!
Las-o baltă!
Totul e pierdut. De Crăciunul ăsta, vor câștiga oamenii răi.
Vrei să-ți fac o găurică să poți respira?
Pentru că am avut odată un hamster și am uitat să-i fac găuri în cutie.
Fernandito Alonso a murit în ultima tură.
O găurică? Pentru ce? Sunt doar o altă jucărie uitată.
S-au distrat cu mine, iar acum am ajuns o vechitură
într-o lume în care bunătatea nu mai contează.
Nu ești o vechitură. Un bătrân, sigur. Dar nu ești o vechitură.
Vezi pista aia cu mașinuțe?
Mi-au dăruit-o Cei Trei Magi? Nu. Mi-a dăruit-o Zâna Măseluță? Nici vorbă.
Mi-ai dăruit-o tu!
Mama zicea mereu că sunt un idiot. Tata, că sunt mai prost ca pământul.
Mătușa Pepa, că sunt o scursură.
- Iar bunica... - Am înțeles, Rafita.
Dar tu ai privit dincolo de aparențe și ai văzut că am o inimă bună.
Sunt milioane de copii ca mine, care au nevoie de tine.
Auzi...
Mai trăiești?
Da, era o pauză dramatică.
M-ai emoționat.
Nu plânge! Nu plânge că o să încep să plâng și eu!
- Știu cum să te scot de acolo. - Bravo, Rafita!
Nu m-ai dezamăgit niciodată. Ba da, tot timpul, dar...
Surpriză!
Ce sunt toate astea? Și cu ce te-ai îmbrăcat?
Știu ce gândești: „Am cel mai tare tată!”
Azi? Pe bune? Tată, nu ți se pare puțin exagerat?
De ce spui asta? Un jeleu?
Tată, fără supărare, dar e super jalnic.
Poate m-am lăsat dus de val, dar am ceva care o să-ți placă.
O să scriem împreună scrisoarea pentru Moș Crăciun!
Și apoi îmi schimbi scutecul? Nu mai sunt copil.
De ce spui asta? După întreaga aventură cu Moș Crăciun...
- Lucas! - E deja cinci?
Cine e?
Orice s-ar întâmpla, nu zi nimic de reni, de elfi,
de Moș Crăciun sau de zborul pentru a livra cadouri!
- Nu zi nimic! - Pot măcar să respir?
În liniște. Schimbă-te și ascunde-te!
Bine, nu mai împinge!
Mía, ce surpriză!
N-am zis că ne vedem la cinci, ca să lucrăm la proiect?
Ba da. Ce surpriză că ești punctuală! Rareori mai poți avea încredere...
Doamne! Dar știu că vă place Crăciunul.
Da, scuze. E vina tatei. E cam încuiat.
Să mergem în camera mea. Sunt mai puține lumini.
Bine.
Când sosesc sărbătorile,
copiii se bucură alături de părinți de aceste zile speciale.
Dacă nu te ignoră.
Moș Crăciun așteaptă scrisorile a mii și mii de copii entuziaști,
ca să-și umple sania cu cadouri și să le livreze în toată lumea.
Rudolph, Rami, ce faceți aici?
Avem o urgență. Un impostor pretinde că e Moș Crăciun.
Ce?
- E la atelier cu elfii! - Serios?
Noroc că am urcat pe Rudolph. Abia am scăpat.
- E adevărat? - Dacă-ți spun!
Ce nebunie! Dar ce-mi pasă mie?
Poftim?
Moș Crăciun a dispărut. Ți se pare puțin?
Și fiul meu a dispărut, bine?
Și Lucas a dispărut?
E o conspirație.
Cel puțin, Lucas pe care-l știam.
Acum e un adolescent care mă ignoră și va fi și mai rău dacă mă vede cu voi.
Așa că plecați!
Ești egoist! Crăciunul e în pericol. Moș Crăciun a fost răpit sau mai rău.
Și tu îi întorci spatele? Credeam că ai devenit un om bun, Salva.
Nu pot să cred!
Nu-l cunosc. Nu știu cine e. Pleacă, ciudatule!
- Ce tot spui, Lucas? - Stai, îți știe numele.
Un elf adevărat! Ce tare!
Și urechile astea! Sunt super!
Și un ren.
Da, e super tare. E prietenul meu. Nu-i așa, Rami?
Așa credeam și eu. Dar tatăl tău e de altă părere.
I-am spus că l-au răpit pe Moș Crăciun și refuză să mă ajute.
Și Lucas o să refuze. E sătul de Crăciun.
Nici măcar n-a scris o scrisoare. E pentru copiii banali. Nu-i așa, frate?
E pentru mediocri.
Deci Moș Crăciun a dispărut și n-o să-l ajutați?
Nu.
Sigur că o să-l ajutăm. Pornim să-l căutăm chiar acum.
Faci orice să mă contrazici.
- Îmi place fata asta. - Și mie.
De unde începem? Ar putea fi oriunde în lume.
- Întrerupem transmisia... - Priviți!
...pentru un anunț urgent de la Polul Nord.
Dragi copii, am să vă spun ceva foarte important.
Ăsta e impostorul.
După ani și ani de muncă grea, a sosit timpul să mă pensionez.
Așa că nu-mi mai trimiteți scrisori!
Dar nu vă faceți griji, n-o să rămâneți fără cadouri.
Vreau una din astea.
Aici, la Planet Toys,
ne străduim să vă oferim cele mai frumoase cadouri de sărbători.
Căciulițele...
Se aruncă asupra cadourilor. Planet Toys.
Și partea cea mai frumoasă e că nu trebuie să fiți cuminți.
Trebuie doar ca părinții voștri să plătească și iar să plătească.
În numerar, cu cardul sau prin aplicație, dar să plătească.
Ho, ho, ho!
Așa că, dacă vă vreți jucăriile, veniți la Planet Toys!
Reduceri de 20%, fără mustrări de conștiință.
Nu e minunat?
Chiar dacă ați fost neobrăzați, puteți alege orice jucărie.
Peste 5.000 de magazine în toată lumea.
Ce mai așteptați, copii? Nu pierdeți timpul!
Planet Toys, o lume a jucăriilor.
E clar de unde începem. Să mergem la magazinul de jucării!
Stai, ar putea fi periculos. Mai bine mergem doar eu și Rami.
Și să ratez o aventură ca asta? În niciun caz!
N-ai zis că nu facem nimic împreună? E oportunitatea perfectă pentru asta.
- Bine, dar trebuie să mă ascultați... - Da!
- Să salvăm Crăciunul! - Da! Să răspândim bucuria!
Mergem să-l găsim pe Moș Crăciun și să salvăm Crăciunul!
E al meu! Dă-mi-l!
- Alo! - Mama!
Aveți grijă cu jucăriile! Nu le murdăriți!
Unde vă duceți?
Lăsați-mă, doamnă!
Fantastic! Minunat!
Ai văzut, tată?
Ultima mea campanie e un mare succes. Am vândut tot!
Cu câteva zile înainte de Crăciun. E o mare greșeală de planificare.
Nu mi s-a întâmplat niciodată în 50 de ani.
Facem reaprovizionarea după-amiază.
Dobor recordurile de vânzări! Nu ești mândru?
Mândru?
Aș fi mândru dacă ai fi construit o companie de la zero, ca mine.
Tot ce ai mi se datorează.
De ce nu te mulțumește nimic din ceea ce fac?
„De ce nu te mulțumește nimic din ceea ce fac?”
Ai fi fost o excelentă actriță, draga mea.
Plec. Am un zbor către Alpi. Ne vedem după sărbători.
Dle Anselmo.
Ce succes! O să ajungem să fim listați la bursă!
- Probabil sunteți bucuroasă. - Da.
Plâng de fericire.
- A sosit un lot nou de păpuși Greta! - Bună ziua!
Ce harnici sunteți!
Aveți grijă! Car ceva aici. Faceți loc!
Faceți loc!
Unde crezi că te duci?
Nu te cunosc.
Nici eu pe tine. Sunt de la fabrică. Am adus noul prototip de elf morocănos.
Urât mai e!
Uite cine vorbea! Timothée Chalamet.
Uite ce față are! Riduri, cearcăne... O să sperie copiii.
Pot să-l deschid?
- Nu, e fragil și... - Da, pot să-l deschid.
Ia să vedem!
- Urechile sunt foarte reale. - Barba e bine lipită.
N-ai de făcut vreun sudoku sau ceva?
Nu face nimic? De unde îl pornești?
Unde e butonul?
Atinge-i burta!
Uite, se încălzește!
- Da, a pornit. - M-a pocnit bine de tot.
Ajunge, deșteptule. Nu-l mai atinge că-l strici.
Bine. Dar o să fie un eșec.
- Da. - E un moș morocănos.
RAMI ELFUL MOROCĂNOS AUTENTIC
- Știi ce ai de făcut. - Da, grăbește-te!
Cred că o să le placă copiilor. E adorabil.
Dragi clienți, magazinul se închide în câteva minute.
Vă rugăm să vă îndreptați spre ieșiri.
A mers perfect. Haide!
Domnule, magazinul se închide. Mergeți spre ieșiri, vă rog!
Dumnezeule!
Domnule! Alo!
Domnule!
Haide, tată!
- Domnule! - Haide!
Aici!
Bine.
- Abia puteam să respir. - De ce?
Pentru că mingile astea put.
- Tată, ai un scutec pe tine. - Scârbos!
Bine.
- Mai știi când ne-am furișat... - Haide, Mía!
Așteptați-mă!
- Ușa! - Așteaptă!
E timpul pentru parolă, bine?
Un păhărel.
De anason.
Ți-am zis eu că e un plan perfect.
Se vede că tu n-ai fost percheziționat de o gorilă.
Ce miroase așa?
Caca. Intrați! Repede!
- Pe aici! - Haide!
- La dreapta! - Lucas, ai grijă!
Gata!
Te bucuri, nu-i așa, că am făcut cursul de mecanică și nu de telecomunicații?
Ești mare, Rafita. Crezi că o să țină?
Desigur. Am construit odată un cart dintr-o cutie de prăjituri.
Atunci, pornește-l, pentru numele lui Dumnezeu!
La dreapta!
Rafita! O să vomit!
Nu suntem singuri în magazin.
E palpitant, nu-i așa, Mía?
Așa e. Petrecem timp de calitate împreună.
Da, tată.
Gata cu vorbăria! De unde începem căutările?
Șefa e Candela Iriarte. Să începem din biroul ei.
Bună idee! Ești și deșteaptă, și fru...
Cum sunt?
Pricepută pe skateboard.
„Pricepută pe skateboard.”
Ești gelos.
Aici e. Suntem la ultimul etaj.
Ce birou uriaș! Șefa îl ia mereu pe cel mai mare.
Să nu dărâmați nimic! Rami, tu dărâmi mereu totul.
Să începem să căutăm! Voi doi, la calculator.
Rami, tu cauți pe sus, eu caut pe jos.
Dacă e o glumă despre înălțimea mea, n-am chef.
Scuze, n-am vrut. Facem schimb.
Nu uitați să nu faceți zgomot, bine?
Tată!
Scuze.
Uite!
El e! Impostorul!
Ce de fețe are!
E confirmarea că l-au răpit pe Moș Crăciun.
Repede, ascundeți-vă!
În dulap!
Mía, așteaptă-mă!
Ce-i asta?
Notă: Sebastián, concediaz-o pe femeia de serviciu!
Dacă are contract, desigur.
Crăciunul e fenomenal. Oamenii cheltuiesc, iar eu fac bani.
Un nou record de vânzări strivit.
- Doamnă. - Ce e?
Trebuie să vă spun ceva, dar să nu vă supărați.
Spune!
- Moș Crăciun a dispărut. - Ce?
Da, nu mai e cufărul.
Ne-ar putea pune întregul plan în pericol!
Vă jur că o să-l găsim înainte să observe cineva.
Ce naiba...
Salut! Sunt Manolo, IT-istul. N-am auzit nimic din ce ați vorbit.
Sebastián, suntem atacați informatic.
Care Manolo? Pe IT-ist îl cheamă Andrés.
Da, mă cheamă Andrés Manuel. E un nume compus.
Și copiii ăștia?
- Sebastián, cheamă paza! - Da.
- Paza, la biroul... - Nu!
Haide, Sebastián!
Câți oameni sunt aici?
Doamnă, sunt ocupanți fără drept!
Suntem o familie, puțin disfuncțională, care vrea doar să...
- Fugiți! - Sebastián, după ei!
Sebastián, nu mă lăsa singură!
Haide!
- Mai repede! - Vin, tată!
Despărțiți-vă!
- La dreapta! - Haide!
- Pe acolo! - Lucas, pe aici!
- Pe aici, Bambino! - După ei!
Sebastián, aleargă-i tu! Eu nu mai pot.
Mami...
E păpușa.
Păpușă?
Ha, ha!
Adio!
Uite!
Aici!
Alo!
Dă-mi drumul!
Șefa, am prins unul!
Dă-mi drumul!
Dă-i drumul!
Lucas, pe aici!
Vin!
Putem ieși pe acolo!
- Salva? - Rafita.
L-am găsit pe Moș Crăciun. L-au închis ca să distrugă Crăciunul.
Rafita, cine ți-a dat carnetul?
Nu pot să cred!
Serios, e aici înăuntru.
Scoate-mă de aici!
Jalnic!
Mía.
Mă tem că soarta Crăciunului e în mâinile noastre.
- Alo! - Aveți grijă! Ce e asta?
Ce aveți de gând cu noi? Mâine merg la lucru.
- Serios? Lucrezi de Ajun? - Da, Ramoncín e un tiran.
- Ți-am zis că tipul ăla... - Liniște!
Sper că nu aveți rău de mare, pentru că plecați la fabrica din Jakarta.
Planul tău e o nebunie! Nu vei putea păcăli niciodată copiii!
Copiii au suflete curate. Ei știu cine este adevăratul Moș Crăciun.
Familia mea profită de generații de aceste suflete curate.
Te asigur că sunt cele mai proaste creaturi de pe Pământ.
Ușile!
Un ultim lucru.
Sărbători fericite, în caz că nu ne mai vedem.
Sărbători fericite!
- Ce tupeu are femeia asta! - E malefică.
Mor de râs!
E incredibil.
- Serios? Încă un an la fel? - De data asta nu-i vina mea.
- Are dreptate. E vina lui Salva. - Ce?
Dacă veneai cu mine, nu mă mai prindeau.
E vina mea că m-am îndreptat? Ia-te de tipul blocat acolo!
Cel mai grav e că avem un maniac la Polul Nord care distruge Crăciunul.
Nu, cel mai grav e că am târât copiii în asta.
Cine știe unde or fi?
Tare, frate!
Lucas!
- Tată! - Ce faci, Rafita?
- Ești bine? - Știam că încă mă iubești.
Da, dar spune-o mai încet.
- Tipul ăsta cine e? - Prietenul meu, Lolo.
- Lolo Musicolo. - Da.
Ne-a speriat de moarte, dar a meritat. A deschis instant camionul.
E maestru în deschisul ușilor.
Ajunge cu pălăvrăgeala! Să-l eliberăm pe Moș Crăciun și să mergem.
Mulțumesc, dră. Nu știu cine ești, dar pari singura cu ceva minte dintre ei.
E imposibil. Durează o veșnicie să deschizi încuietoarea asta.
Bine, o deschid, dar cu o condiție. Tot ce e înăuntru e al meu.
Nu, pentru că ar fi furt. Iar noi suntem copii cuminți.
Salva, termină cu tâmpeniile! Lasă-l să deschidă și să ia ce vrea!
Ho, ho, ho! Nicio răpire nu-l poate opri pe Moș Crăciun!
M-am întors! Să se pregătească!
O să fie distracție O să fie iubire
Povești frumoase la gura șemineului
O viață minunată Crăciunul se apropie
N-ai învățat să bați la ușă? Nu vezi că sunt ocupată?
Îmi cer scuze.
Unde e camionul nostru?
Probabil pe drum deja. Nu vă faceți griji.
Dacă-mi permiteți, mă duc acasă cu mama. Seara de Ajun e preferata noastră.
Suntem doar doi, dar gătește pentru o armată.
Eu nu am problema asta.
Doar n-o să cinați singură!
Veniți la noi! Friptura mamei e legendară.
Apoi putem juca toți trei Scrabble.
Nu!
Atunci, Monopoly.
Fir-ar să fie!
Ce caută camionul nostru acolo? E larg deschis!
Haide!
- Sebastián, spune ceva! - Lolo!
Inutililor! Sunt înconjurată de inutili!
Bine, să ne calmăm. Victoria o să fie tot a mea.
Nimeni nu poate opri inevitabilul.
Încetează cu pietrele alea!
Am încetat. Nu mai am.
Ce tare! Adevăratul Moș Crăciun.
Da, adevăratul. Nu te lăsa păcălită de imitatori, ca alții.
Nu pot să cred!
Trei sute de ani perfecți, iar ăsta va fi anul în care va trebui să demisionăm.
Eu, nu! Tu! Nu pot să cred că m-ai confundat cu un actoraș!
Repet, trebuie să ajungem cumva la Polul Nord înainte de cina de Ajun.
E imposibil.
Pentru prima dată în viață o să-i dezamăgesc pe copii.
Cum să nu mă dau bătut, Rudolph?
Nu am nimic.
Nu am sania.
Am doar un elf morocănos,
doi adolescenți imprevizibili, un infirm și pe Salva,
care a ales să se îndrepte tocmai anul ăsta.
Vrei să fim buni sau răi? Hotărăște-te!
Vezi? Ți-am spus că e inutil.
Desigur! Rudolph, ești un geniu!
Ce e?
Am putea folosi sania tunată construită de tatăl tău.
Ai dreptate!
Rafita, unde o ții?
Rafita!
Zi-mi că n-ai aruncat-o.
S-o arunc? Eu n-arunc nimic.
Am vândut-o.
Nu-i nimic!
Cumpărătorul sigur e un om bun care o să ne-o împrumute fără probleme.
Desigur, nicio problemă.
Dacă aveți nevoie de ea pentru o urgență, sigur că o puteți folosi.
Grozav! Mulțumesc mult!
Nu, idiotule! Ăsta e un business!
O afacere, în română. Ține-te tare, fiule! Jupoaie-i!
E Crăciunul. Însuși Moșul are nevoie de ea.
Nu te uita la mine! M-am pensionat.
Ramoncín e șeful. Și nu are inimă.
E ca rechinii de pe One Street. Îi lipsește doar frizura.
Plătiți!
- Ca să fie clar, Ramón... - Nu, el e șeful.
Eu sunt șeful.
Ascultă, Ramoncín, ori ne împrumuți sania, ori demisionez.
Stai, ce?
- Ia-ți adio de la sendvișuri! - Ce?
Capodopera noastră de mecanici.
Salvador Molina, ești un geniu. Bravo, Rafita!
Bine, ajunge! Îți curge saliva pe mine.
Acum, s-o punem la punct.
E bine.
La gunoi!
E bine.
Doamnă!
Ar trebui să vedeți asta.
Bună, fete și băieți!
Sunt Moș Crăciun și am un anunț important.
Bărbatul din reclamă era un impostor.
Nu!
N-aș transmite niciodată un mesaj atât de groaznic lumii.
Acea reclamă a fost opera unei companii hapsâne,
Planet Toys, care m-a răpit ca să facă profit.
Cei care o conduc au uitat ce înseamnă spiritul Crăciunului.
Nu!
Așa că nu uitați să-mi trimiteți scrisorile voastre.
Voi fi mereu aici, ca să vă împlinesc visurile.
Ho, ho, ho!
O să fie viral pe rețele.
Din zori până în seară, facem jucării
Puterile ni se topesc
Rămânem fără strop de energie
În ritmul ăsta, s-a zis cu noi
Da?
Trebuie să oprești totul și să pleci. Moșul a scăpat și vine spre tine.
Ce? Nu o să-mi părăsesc casa pentru că impostorul ăla a scăpat.
Ce spui acolo?
Nu ești Moș Crăciun, ești un ratat bun doar de chelner.
Eu sunt un ratat? Tu ești o ratată! O rușine pentru tatăl tău!
Am obținut rolul vieții mele și n-o să renunț la el pentru nimeni.
Ai înțeles? Pentru nimeni!
La ce vă uitați?
La treabă!
Haideți, cu energie.
Trebuie să mă pregătesc pentru marea mea scenă.
E sfârșitul. Tatăl meu avea dreptate.
Doamnă.
Sunt inutilă. Nu voi fi niciodată destul de bună.
Nu spuneți asta.
Sunteți cea mai inteligentă, cea mai creativă și cea mai eficientă.
V-am iubit mereu.
Nu se poate.
Nu se poate!
Știu că nu sunt suficient de bun.
Taci! Uite!
Returnează toate jucăriile.
- Trebuie să plecăm de aici. - Da.
Nu, vă rog!
Oligarhilor!
Păstrați-vă calmul! Chitanțele, mai întâi.
Rudolph e legat la sanie.
Atunci, să mergem! N-avem timp de pierdut.
Cred că o să ai nevoie de asta.
Rami, ești cel mai bun maistru-elf pe care și l-ar putea dori Moș Crăciun.
Asta ce e?
E portalul magic.
Prin el trimit elfii cadourile de la atelier.
Dacă se deschide acum, înseamnă că timpul aproape s-a scurs.
- Grozav! - Ce tare! Sunt o mulțime de elfi.
Bună!
Trebuie să văd asta. Sar!
Ce face fata aia?
- N-o putem lăsa singură cu nebunul ăla! - Dacă pățește ceva, mă omoară părinții.
- Așteaptă-mă, Mía! - Nu! Așteaptă-mă!
Salva, nu poți!
Salva, crezi că dacă un adult ar putea intra prin portal,
n-aș fi deja acolo ca să pun mâna pe impostor?
Numai cei cu sufletul pur și cu o înălțime de sub 1,5 metri
pot trece prin portal.
Ajunge cu glumele despre înălțimea elfilor!
Oricum eu sunt cel care vă salvează mereu pielea.
Nu mai bodogăni și du-te!
Aveți grijă!
Super! Ce de elfi!
Bună!
Sunt prietenii mei.
- Nu faceți gălăgie! E pe aici. - Repede! E foarte supărat.
Veniți cu mine! Nu-l putem lăsa pe Mauro să ne vadă.
O crede el că a crescut, dar nu-mi las fiul singur la Polul Nord!
- Nici eu nu-mi las prietenul singur. - Știam că pot conta pe voi, prieteni.
Numai să se descurce Rudolph.
Băiatul meu se descurcă cu orice. Avem un Crăciun de salvat! Dii!
În regulă, păreți autentici.
Nu știu. Mă simt puțin ridicol.
Mie îmi place cum îți stă.
Bine, s-o facem! Crezi că o să meargă?
Am pus destule somnifere cât să adoarmă cinci reni.
Iar tipului ăstuia îi place la nebunie punciul elfilor.
Stați! Lipsește detaliul final.
Toți elfii adevărați au urechi ascuțite.
Iar astea sunt de cea mai bună calitate.
Sunt regele lumii.
Mai vreți punci, domnule?
Vedeți aceste țări? Vedeți această lume?
În noaptea asta, întreaga planeta mă privește!
Desigur. Tocmai de aceea ar trebui să vă hidratați. Puțin punci?
Îl ador. Aș putea face baie în punciul elfilor!
Poftiți, beți!
Am exagerat deja. N-ar trebui.
Sigur că ar trebui. Ajunul trebuie sărbătorit. Beți!
Ți-a crăpat vocea?
Sunteți noi aici, nu-i așa?
Nu trebuie să facem zgomot. Haide!
Ce a făcut nebunul ăsta?
Ce tare! Credeam că atelierul lui Moș Crăciun nu există.
Că e precum Casa Albă.
Rafita, ești dovada vie că orice poate exista. Concentrează-te!
Unde ești? Arată-te, impostor afurisit!
Arată-te!
- Moș Crăciun! - Ajută-ne! Scoate-ne de aici!
Micii mei elfi!
Vai, vai, vai...
Uite cine a venit! Trecutul!
Ești un escroc!
Nu știu cum au putut să te confunde cu mine.
Eu sunt mult mai atletic! Domnia ta de teroare a luat sfârșit!
Afară din atelierul meu!
Asta e casa mea acum!
Sunt un Moș Crăciun mai bun decât ai fost tu vreodată, grăsuțule.
„Grăsuțule”? Datorită mie, trăim într-o lume mai bună!
Datorită mie, avem o marjă de profit mai bună!
Eu sunt mult mai jovial!
Eu sunt mai eficient!
Sunt faimos pentru generozitatea mea!
Și eu! De fapt, chiar am un mic cadou pentru tine.
Aici!
- Suntem aici! - Salvați-ne!
- Tată! - Aici!
- Aici!
Lucas! Mía!
Rami!
Ai crezut că sunt atât de idiot, încât să nu mă prind?
Recunosc, punciul a fost delicios, dar nu e atât de ușor să mă dobori.
Cum de mai stă în picioare?
Dă-ne drumul!
Îmi pare rău, dar am nevoie de niște garanții.
- Dă-i drumul fiului meu sau te las lat! - Calmează-te! Sunt nebun și știu asta.
Dacă se apropie cineva...
Ce?
Ce anume?
Dacă se apropie cineva, ce-o să se întâmple? Termină propoziția.
Doamne, Rafita! E evident. Îi va răni pe copii.
- Serios, asta ai face? - Desigur.
- Monstrule! - Înapoi!
Vreau să te văd la pământ!
- Poate exista unul singur! - Da, eu!
- Tată! - Lucas! Mía!
Ai grijă!
Nu!
Nu exagera, grăsuțule.
Impostorule!
Acum! Nu, stai!
Înapoi!
Ai pierdut! Am jucat timp de trei ani rolul unui pirat pe un vas de croazieră.
Bravo ție! Uiți însă că eu sunt magic.
Ho, ho, ho!
Predă-te!
Da, dle Moș Crăciun. Nu mă răniți!
E vina doamnei cu jucăriile. Eu voiam doar un rol.
Găsiți în inima dv. puterea să mă iertați!
Bine. Te iert. Ridică-te, Mauro!
Ați văzut? Compasiunea e cea mai puternică armă.
Nu! Ai grijă!
Nu!
Nu mișca!
Sau tu!
Împușcă-l, tată!
Dar pe care?
Dă-te!
Cum e posibil să nu mă recunoști, Salva?
Eu sunt adevăratul Moș Crăciun!
Ho, ho, ho!
Nu. Eu sunt adevăratul Moș Crăciun!
Ho, ho, ho!
E imposibil. Până și râd la fel.
Întreabă-i ceva ce doar Moș Crăciun adevărat ar ști.
Ce a cerut Lucas în scrisoarea de anul ăsta?
Știu eu!
Te-am prins.
Ce faci, anormalule? Mi-ai paralizat brațul.
Capcană! Lucas n-a scris o scrisoare anul ăsta.
- Ba da, tată. Am scris. - Spune-mi că glumești!
Încă cred în Moș Crăciun.
Mulțumesc, Lucas. Mă bucur că încă pot conta pe tine.
- Pa, rataților! - Fuge!
Pe curând! Răzbunarea mea va fi cumplită!
Lasă-l să plece!
La ce foame au urșii polari, n-o să reziste nici zece minute.
- Haide! - Haide!
- Veniți! - Tată!
- Elfii! - Tată!
Lucas! Mía!
Ia stai puțin! Toate dublurile astea m-au zăpăcit.
De unde știi că e tatăl tău?
- Ești mare idiot, știai? - Da, el e.
N-avem timp să sărbătorim.
E Ajunul Crăciunului, iar jucăriile nu se vor livra de la sine.
Se pare că nu vom ajunge la timp de Crăciunul ăsta.
Ai uitat un lucru. Anul ăsta avem două sănii.
Salvador! Ești la înălțimea numelui tău!
Ho, ho, ho!
E grozavă! Pot s-o mân?
Rafita, poartă-te frumos sau rămâi aici!
Salva, ce preferi? Emisfera sudică sau emisfera nordică?
Sudică. E mai cald acolo.
Urați-ne noroc!
Curățați hornurile
Îmi place când încep să cânte.
Eu prefer liniștea.
Dii!
- Pa! - Distracție plăcută!
Sunteți gata?
- Haide! - Da!
Atunci, să pornim!
E foarte târziu. N-am întârziat niciodată cu cadourile.
Atunci, calc-o! Pe cer nu sunt radare.
Ești o mare figură, Rafita.
- Dar ai dreptate. - Haide!
- Mai sunt doar patru ore, tată. - Ce stres! Haide! Repede!
Nu-ți fie teamă. Tata e maestru la pilotaj.
Cine a zis că mi-e teamă? Îmi place la nebunie!
- Înainte! - Haide!
Rafita, am ajuns la Paris. Cadourile!
- La elfi! - Da, Moșule!
Bună!
Paris!
Tunisia! O să-ți placă asta.
Ce tare!
- Au mai rămas două ore. - Să zburăm!
Rafita, e rândul tău.
Sunt Moș Crăciun! Ho, ho, ho!
Nu cu capul înainte!
Chile!
Poftim! Următorul!
Buenos Aires!
Santa Fe!
Corrientes!
Să mergem în Rusia, Rafita!
- Ce salată bună fac! - Da, dar fără mazăre pentru mine.
Aia ce e?
- E o pasăre? - E un avion.
Nu, sunt ăia doi!
- E Salva! - Ce?
Vine ca fulgerul!
Ai grijă!
- Ai grijă! - Sus!
Vai de mine!
Elfi, cadourile pentru Kazahstan!
- Intră! - E rândul tău.
Nu. Nu poți să știi unde duce hornul.
- Fricosule! - Fricosule!
Bine, intru.
Rafita, cadourile pentru San Francisco!
Ați putea să mă ajutați puțin?
Haide, Moșule!
Scoate-ți pălăria! Aducem cadouri, nu le luăm cu noi!
Crăciun fericit!
Cairo!
Dubai!
Istanbul!
Sri Lanka!
- Thamaga! - Chiúre!
- São Paulo! - Córdoba!
- Da! - Da!
Am reușit! Încă un an în care niciun copil n-a rămas fără cadou.
Ce noapte incredibilă!
Îți mulțumesc, Moșule.
Mă bucur că ți-a plăcut. Adevărul e că n-aș fi reușit fără voi.
Da. Auzi, mă gândeam la ceva.
Sunt cam mare și am un braț mort, dar aș putea fi unul dintre elfii tăi?
- Nu, Rafita. - Fir-ar!
De ce să fii un elf? Ești mult mai mult de atât.
Ești un prieten.
- Dii, Rudolph! - Dii!
Crăciun fericit!
Haide!
Oprește!
Mía, sper că te-ai distrat și că părinții tăi sunt înțelegători.
Nicio grijă, știu că sunt pe mâini bune.
- Foarte bine. - Mulțumesc.
- Lucas! - Du-te!
- Ce? - Te cheamă.
- Da. - Du-te!
Vin!
Tată...
Mulțumesc. A fost cea mai frumoasă zi din viața mea.
Apropo, nu mi-ai spus ce i-ai cerut Moșului.
Păi...
Nimic ieșit din comun. Un tricou și un joc video.
Nu trebuie să mă minți. Moș Crăciun mi-a spus totul.
Pa!
Tată!
- Ce senzație! - Mă bucur pentru tine.
- Pa! - Haide!
Acasă!
Ceva nu se leagă.
Am livrat cadouri toată noaptea, iar noi nu ne-am ales cu niciunul.
- Am petrecut timp împreună. - Așa e, tată.
Aia ce e?
O surpriză pentru voi doi.
Fiule, serios, nu trebuia să-mi iei nimic. E suficient să știu că mă iubești și...
Nu pot să cred! O masă de fotbal! Ce tare!
E super, nu? Haide, încep.
Bine, începe!
- Haide! - Cine pierde joacă cu brațul meu mort.
Bine.
- Gol! - Nu!
E rândul tău.
Mă bag și eu aici. Altfel, mă plictisesc.
Așa se joacă! Haide!
- Gol! - Da!
Mă gândeam la ceva.
Sunt cam mare și am un braț mort, dar aș putea fi unul dintre elfii tăi?
De ce să fii un elf? Ești mult mai mult de atât.
Ești un prieten.
Păi, știți și voi... Așa se spune.
Avea nevoie de o figură paternă. Și cine era mai potrivit decât mine?
Haideți, sunteți mult mai mult de atât.
Sunteți familia mea.
Spui asta tuturor.
Rami, mereu lovești omul când e la pământ.
N-ai uitat ceva?
Ba da! Desigur!
Să înceapă petrecerea!
Da!
Încă un an, încă un Crăciun de succes, datorită mie.
Datorită nouă!
Chiar trebuie să iei totul atât de literal?
Îți asumi mereu toate meritele.
Rami, nu fi morocănos și toarnă-mi puțin lichior de arțar.
Nu sunt servitorul tău.
- Te-am rugat pentru că e lângă tine. - Bine, dar doar pentru că ești în vârstă.
Devii tot mai morocănos cu fiecare an.
Subtitrarea: Florin Rizea