Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
SPLIT, KROATIEN
Vänta.
Det är minst 16 vakter på plats och fyra fordon som lastas.
Konrad forslar vapen i stora mängder.
Han är riktigt hal och han har gott om skannrar och annan störningsteknik,
så vi kan inte kommunicera där inne.
En fråga: Får vi nånsin ledigt?
- Typisk millennial. - Det är en rimlig fråga.
Nile, vi fick ingen ledighet när vi var färskingar.
Joe och Nicky, ni tar häcklabyrinten.
Va?
På allvar?
Oroa er inte, det blir inte som 1853.
Vad snackar ni om?
Visst var det en kanon?
Vi såg den inte.
Det var Booker.
Han fick huvudet bortskjutet av en kanon. Vi hittade det inte i labyrinten.
Så han deltog inte, av förklarliga skäl.
Tror ni han är okej?
Nu kör vi.
Säg till om ni ser Konrad.
Två vakter har rört sig mot vattnet. Bossen syns inte till än.
Hej.
- Han har bara ett vapen. - Är du säker?
Du vet väl att du inte är odödlig?
Visst.
Okej, ni vet vad ni ska göra.
Få alla vakter ni kan att jaga er.
- Den här är min! - Nej.
Det funkade. De är på väg mot er.
De ska jaga oss, inte fånga oss.
Vi är på väg in.
Vadå, ingen sexgunga?
Du måste väl ha sett gott om dålig konst?
Så här dålig? Inte på minst ett århundrade.
Vapnen lastas.
De ska i väg. Tumultet verkar ha skrämt dem.
Du är faktiskt inte heller odödlig.
- Ska jag? - Nej, jag går alltid först.
Nicky.
Sakta ner, Joe! Sakta ner!
De ska få jaga lite.
Fan!
Konrad är en trappa upp.
Hoppa in!
Nicolò!
- Allt bra? - Ja.
Sätt fart.
Håll er bakom mig.
Du sa väl 16 vakter?
Var snäll, CIA lärde honom inte att räkna.
Kan vi fokusera på det här?
Den passar dig.
Allt är fixat. Min CIA-kontakt är här om sju minuter.
- Han ser till att vapnen hämtas. - Okej, då går vi.
- Har du bestämt dig? - Jag tänker.
Hon avslöjar sig, men det tog mig århundraden att upptäcka.
- Ingen kan läsa Andy. - Jag kan nog det.
Jaså?
Ja.
Hon talar sanning. Vänster öga ryckte till de sista två omgångarna.
- Vänster öga. - Vadå?
- Bullshit. - Säkert?
Bullshit.
Tack.
Vet ni det värsta med att vara dödlig?
De jävla baksmällorna.
De är för brutala.
- Hur står du ut, Copley? - Strax tillbaka.
Men det är kul att dricka.
- Vem messar du? - Min nya kille. Kom, vi lägger oss.
Visst, ta ett glas till, så snarkar du hela natten som ett vildsvin.
- Ojdå. - Och du pratar i sömnen.
Du var duktig i dag.
Trots att jag körde båten halvvägs in i villan?
Ibland är snabbt bättre än subtilt.
- Dagens läxa? - Ja, det är det.
Du skämtar mycket, men...
- Hur mår du? - Jag?
Jag är jätteglad.
Jag känner ett lugn.
Det märktes inte när killen åkte ut genom fönstret.
För det var inte tanken.
Skicka den nu.
Jag är dödlig, inte pensionerad.
Min kontakt bekräftade att Konrad inte var köparen.
Bara en mellanhand, som de andra förra månaden.
Så vem är det och vad gör de med allt artilleri?
Den riktiga köparen är hal och lämnar få spår.
Den här övervakningsbilden är det enda de hittade.
Vänta...
Vadå?
- Känner du henne? - Ja.
Eller nej, jag...
Jag känner igen henne.
Jag har drömt om henne.
Jag trodde att det var oviktigt. Det var otydligt.
Okej, berätta exakt vad du såg.
Den här kvinnan...
Hon är...
Hon är i ett rum. Ett gammalt rum fullt av böcker.
Visst är hon här?
Och det är nån annan där. En...
En man, men...
Jag ser inte hans ansikte.
Men jag tror att böckerna tillhör honom.
Nu har du ett val.
Hon gör honom illa.
Och sen...
Vad hände sen?
Sen vaknade jag.
Betyder det nånting?
Jag vet inte.
Datan räcker inte för identifiering, men när de lyckas hör jag av mig.
Toppen. Tack, Copley.
Hörru, oroa dig inte.
Vi löser det.
PARIS, FRANKRIKE
Booker.
Trevligt att äntligen träffa dig.
Jag har väntat väldigt länge.
Quynh?
Så...
Hur hittar jag Andromache?
Har du nåt förslag på vart vi kan åka?
Jag funderar på att vara ensam ett tag.
Lite tid för mig själv.
Okej.
Tack.
Du följer med mig.
- Gör jag? - Jag behöver din hjälp.
- Ha lite kul utan mig. - Hej då, chefen.
Nile.
Oroa dig inte.
Ha det så kul.
Vad är det med Joe? Hände nåt efter kraschen?
Han sa att han ville vara ensam.
Är du inte okej med det?
Jag har känt honom i tusen år. Jag vet när han ljuger.
Tågstationen, tack.
- Tack. - Vi skuggar honom.
Va?
Kom igen.
Återigen, vet du var Andromache är?
Det kvittar om jag gör det. Jag har blivit förvisad.
- Men du kan hitta henne. - Lyssnar du eller?
Jag har förvisats.
Hur hittade du mig?
Du gjorde det enkelt.
Du har raglat omkring full i flera månader.
Det är ett under att du var obemärkt.
Så du tog hit mig som en tjänst?
Visst. Tyvärr, det jag sa är sanningen.
Jag är ur spel. Om du vill hitta Andy är det här fel metod.
Han behöver rena kläder.
Har hon pratat om mig?
Hon har aldrig slutat.
Hela den här tiden, med vartenda andetag jag tog,
föreställde jag mig henne fången nånstans i samma helvete som jag.
Det enda jag ville var att komma ut och befria henne från det.
Och så får jag veta att hon har varit fri i 500 år.
Hon levde i sitt eget helvete.
Det tvivlar jag på.
Inte mycket till förvisning om du kommer förbi med mat.
Booker är ensam.
Nicky, älskling...
- Han är ensam. - Det var du som var ute efter hans huvud.
Vi övergav honom.
Han gjorde sitt val när han sköt Andy och förrådde oss alla.
Hörni, nåt har hänt. Han är inte här. Det är blod på väggen och golvet.
När hördes ni senast?
- Joe. - Du behöver inte låtsas längre.
För typ en vecka sen. Han var oskadd då. Han...
Det går direkt till Andys röstbrevlåda.
Kom, vi möter upp dem.
- Nicky. - Kom.
SEOUL, SYDKOREA
Du har fortfarande inte sagt vem vi ska träffa.
Jag lovade honom sist vi sågs att jag skulle bevara hans hemlighet.
Det är runt hörnet här.
Jag borde nog kolla med honom först.
- Och fråga om det här är okej. - Visst, jag väntar.
Okej.
Andromache.
Väntade du på mig?
Jag är inte förvånad.
Tack.
Du har fortfarande på dig Quynhs halsband.
Drömmer du om alla?
Jag håller koll.
- Känner du till Nile? - Nile Freeman.
Det gör jag.
Hon har drömt om en kvinna.
En kvinna som var här med dig. Jag tänkte att du kanske visste nåt.
Följ med till biblioteket.
- Jag tycker att vi ska pratas vid. - Jag med.
Tuah, jag hade nästan helt slutat tro på syftet med oss,
ända tills en vän upptäckte en dominoeffekt.
Var är den vännen?
Så hur gammal är du?
Vi kan avrunda det till 2 300 år.
- Och du? - Jag är 43.
Imponerande.
Är allt det här...
...bara om odödliga?
Ja, om vår plats i historien.
Fakta och fiktion som har letat sig in i skrifter
från kulturer och civilisationer över hela världen.
Bevis för det du upptäckte på 43 korta år.
Orsak och verkan. Ett liv räddat i Ghana...
...leder till ett Nobelpris i medicin tre generationer senare.
Vad hände där borta?
De böckerna stals av en av oss.
Kvinnan som Nile drömmer om?
Jag har skrivit om varje enskild odödlig. Om dig, dina vänner, arbetet...
Vem är hon, Tuah?
Hon har haft många namn under årens lopp. Nu heter hon Discord.
- Det låter illavarslande. - Det borde det.
Hon var den första av oss som jag mötte, för länge sen.
Hur länge då?
Hon är äldre än oss alla.
Hon är den första odödliga.
Nej, Andromache är den första.
- Vad säger du? - Jag hittade inga spår efter någon äldre.
- Det var avsiktligt. - Vad menar du?
Det fanns en tid då vi samexisterade i harmoni.
Men under århundradenas gång såg vi hur rädslan för dem som är annorlunda
kan göra goda människor grymma.
Vi måste göra något.
De är som vi.
Sådan ondska kan inte glömmas.
Nej!
Quynh!
Det var dagen du räddade mig. Var hon också där?
Ja.
Efteråt tog jag min tillflykt till böcker och forskning.
Discord drog sig undan.
Sen ägnade hon 500 år åt att samla på sig rikedomar och makt
för att slippa fiender och angrepp.
Vapenhandel med såna som Konrad.
- Vad vill hon med oss, Tuah? - Jag vet inte.
Hon är inte längre den jag kände.
Och nu när hon känner till din historia och dina relationer
tror jag att ni alla kan vara i fara.
Jag har inte varit rädd på årtusenden.
Men jag är rädd för det hon är kapabel till.
Det bör ni också vara.
Tuah.
Tror du att det finns en risk att hon vet att jag har förlorat min odödlighet?
Hur länge sen var det?
Omkring sex månader.
Andromache...
Du borde packa en väska.
Det har jag redan gjort.
RIMINI, ITALIEN
- Jag visste vad du skulle säga. - Nej, du trodde att du visste.
Du ljög för oss.
De är tillbaka.
- Hej. - Hej.
Vem är han?
- Tuah, en gammal vän till mig. - En "gammal" vän?
Du visste att det fanns en till och höll tyst?
Ljög du för oss?
- Jag ljög inte. - Att undanhålla är också att ljuga.
Till Andromaches försvar, jag bad henne att inte berätta.
Nåt har hänt med Booker.
Va?
- Åkte du till honom? - Så är det inte.
Yusuf åkte till honom. De har haft kontakt hela tiden.
- Vi besökte honom i Paris. - Det var blod överallt.
Discord.
Möjligen.
Vad mer vet vi om henne?
Var bor hon? Hennes vanor, handlingsmönster...
Det är Booker.
Oroa dig inte, vi fixar det här.
Det måste vi.
Tack för att ni kom.
- Joe. - Hej.
Vad hände?
Jag måste träffa Andy.
Andy.
Hon är fri.
Va?
Quynh.
Hon hittade dig inte, så hon hittade mig.
Andromache.
Jag har återvänt till en värld
som är mörkare än graven som jag äntligen tog mig ur.
Bara för att få veta att du har levt fri i alla dessa århundraden.
Jag behöver få höra orden som befriar mig från mitt sanna fängelse...
...som är det brutna löftets.
Du och jag.
Ända till slutet.
Hitta mig där du alltid hittade mig.
Jag måste träffa henne.
- Låt bli. - Det är Quynh.
Låt henne vara.
Andy, hon kunde ha hört av sig på miljontals sätt.
Men i stället kidnappar hon Booker. Låter det vettigt?
I 1 500 år var det bara hon och jag. Vad vet du om henne?
Jag vet att du kan dö, men det kan inte jag.
Och du är inte sansad när det gäller henne.
Så om det var ombytta roller, hade du låtit mig gå ensam?
Jag antar att du är Tuah, eller hur?
Trevligt att äntligen träffas, Sébastien. Får jag kalla dig Booker?
Som du vill.
Hur länge ska ni fortsätta ge mig kalla handen?
Hur vet vi att du inte har sålt ut oss igen?
Kom igen.
Alltså...
Det gör ni inte.
Andromache.
Det här är inte du.
Jag vaknade ensam i bilen.
- Jag trodde att du hade lämnat mig. - Jag funderade på det.
Kan jag göra nåt?
Kan du backa tiden 500 år?
Jag önskar det.
Tänk om hon inte känner igen mig?
Jag menar inte fysiskt...
...utan den jag har blivit.
Tänk om jag inte känner igen henne?
Jag har aldrig sett dig så här.
Jag har varit så här i hundratals år.
ROM, ITALIEN
Jag är precis bakom dig.
Okej.
- Ursäkta, får jag låna den här telefonen? - Visst.
Jag vet inte hur...
Jag kan inte förklara varför jag svek dig.
Kan du föreställa dig?
Att vara fången i mörkret.
Varenda muskel skriker efter luft.
Jag kommer till liv precis länge nog...
...för att minnas och hoppas.
Förlåt mig.
- Hur länge har du varit tillbaka? - I flera månader.
Varför kom du inte till mig?
Du kunde inte ens hitta mig i ett litet område i havet.
Jag letade.
- Jag letade i flera århundraden. - Men du gav upp.
Quynh.
Titta på mig.
Du sa en gång...
...att det enda du fruktar är ensamhet.
Som det var innan vi fann varandra.
- Jag är ensam. - Det är du inte. Du har mig.
Du har Joe och Nicky.
Quynh.
Kom hem.
Sälla dig till oss.
Ber du mig att sälla mig till er och ert ändlösa krig?
Och slåss vid din sida?
Kämpa för dödliga, de som dränkte mig i en kista på havets botten?
Du har ingen aning om vad som har hänt.
Jag kan inte...
Jag kan inte lämna dem.
Jag är inte...
Vadå?
Du tycks ha fattat ditt beslut.
Låt bli.
Vänta, Quynh.
Håll dig undan.
Quynh.
Vänta, jag vill inte slåss.
Jag minns kvinnan som jag gav det halsbandet till för länge sen.
Och du är inte hon.
Andy... Hallå!
Lägg av nu.
Discord är här.
Nile! Nej.
Är det Nile?
Vad vet du om Nile?
Discord.
Var det så du kom ut?
Du är med Discord.
Sluta!
Sluta.
Jag förbannar dig för alla livstider!
Vad smart att gömma sig i en kyrka.
- Men du kan inte stanna för alltid. - Jag trodde inte vi skulle ses så fort.
Jag var faktiskt där. Jag kommer fortfarande ihåg det.
Den skarpa stanken av hat i luften.
Säg mig, Nile Freeman...
Hur tål en snäll kristen flicka som du det Andromache gör?
Hon leker Gud med mänskligheten.
Vi leker inte Gud.
Vi hjälper till. Vi gör det rätta.
Kändes det rätt att lämna din familj? Och låta dem tro att du är död?
- Hon fick dig att göra det, eller hur? - Det var mitt beslut, mitt val.
Ingen av er hade nåt val. Inte med henne.
Andromaches besatthet av att ingripa i mänskliga angelägenheter
är anledningen till att vi jagas.
Se till att dina vänner upphör med det, eller så gör jag det.
Du är den allra sista odödliga.
Ingen kommer att födas efter dig.
Du har en kraft som du inte ens kan föreställa dig än.
En dag kommer du att förstå.
Vi två ska sätta stopp för de odödligas ingripanden tillsammans.
- Jag gör ingenting med dig. - Vi har en koppling.
Har du ett födelsemärke på vänster arm?
Den första odödliga och den sista.
Vi ses snart igen.
Discord har förmågan att hitta oss.
Men nu kommer vi åt all övervakning i Rom.
Nästa gång Discord eller Quynh går förbi en kamera vet vi var de är.
- Nånting i alla fall. - Vad betyder det?
"Jag är den sista."
Discord vet nåt om dig som vi inte vet, och vi måste klura ut det.
Så vad ska vi göra åt Quynh?
Jag vet inte.
Booker.
Jobbar du på nåt?
Alltid.
Säg mig en sak.
Har Nile någonsin skadat Andy?
Ja, när de först träffades slogs de.
Nile knivhögg Andy.
Hurså?
Alltså...
Jag har en teori om att det är därför Andy förlorade sin odödlighet.
Vad menar du?
Vi kan ju bli dödliga när som helst, eller hur?
Inget kan leva för evigt.
Det fanns en legend som Discord och jag hörde talas om för hundratals år sen.
Den berättar att ett sår från den sista odödliga
kan ta andras odödlighet ifrån dem.
Så Nile är skälet till att Andy är dödlig?
Tja, jag tror att Discord ska använda Nile för att försöka döda oss alla.
Och inte bara det.
Enligt legenden kan en skadad odödlig
skänka odödlighetens gåva till någon annan innan den går förlorad.
En överföring.
Precis.
Men den måste ges frivilligt.
Så Andy kan bli odödlig igen?
Om en av oss blir dödlig, ja.
Men återigen, det är bara en teori.
Andy?
- Kan vi pratas vid? - Visst.
Jag ville bara säga att när allt är över ger jag mig av.
Var inte dum, vi behöver dig.
Vi borde inte ha lämnat dig.
Det var nödvändigt. Jag förtjänade det.
Sätt dig.
Minns du när vi skildes åt? Du sa åt mig att inte misströsta.
Eller hur?
Men grejen är att jag gjorde det och det knäckte mig.
Att se dig gå och tänka att vi aldrig skulle ses igen...
Det var...
Men livet är lustigt, för nu sitter jag här och pratar med dig.
Jag är jättetacksam för det.
Vi har känt varann för länge.
Ja, och det är så mycket jag inte har sagt.
När man får göra saker om och om igen, utan att ha ett bäst före-datum,
glömmer man att säga saker till varann.
Jag vill ha ett bäst före-datum.
Vet du varför?
För det ger saker mening.
Så det kan vara den perfekta tidpunkten för Quynh att komma tillbaka.
När man önskar sig nånting så länge...
...är det inte så enkelt.
Hon förråder dig för att hon är sårad.
Det är inte över än.
Vi klarar oss alltid.
Misströsta inte, Andy.
Och sov lite.
Hon svek dig igen.
Jag är ledsen.
Jag drog upp dig ur havet för att jag behövde dig vid min sida.
Du har förlorat Andromache, men du behöver inte vara ensam.
Vad kan jag hjälpa dig med?
Jag vill att de ska lida.
Andromache och de andra kommer att göra det.
Nej.
Alla.
Det kan jag hjälpa dig med.
JAKARTA, INDONESIEN
SERPONG KÄRNKRAFTVERK
Lägg ner vapnen.
Visa vad du går för.
På allvar?
Varför inte?
Jag är hundratals år gammal, men jag kan lära dig ett och annat.
Ska du lära mig? Okej.
Okej, Book.
Tuah, precis i tid för att se mig läxa upp gamlingen.
Var snäll mot mig, det var ett tag sen.
Du är nog inte redo, Booker.
Okej.
Vad tycker du, Tuah?
Du är en naturbegåvning.
- Ge mig också en chans. - Nej, låt mig få leka lite.
Jag insisterar.
Okej.
Förlåt, Book.
Ingen fara.
Det var kul.
- Jag ska fixa till det här. - Okej.
Jag kommer strax.
Du borde ha låtit bli.
Jag sa ju att det var en teori. Bara en teori.
Jag märker redan att det inte läker.
Då har vi ont om tid.
Kom ihåg att det måste ges frivilligt.
Tuah, du förstår väl att det här måste döljas för Andy?
Hon får inte...
Lova mig.
SERPONG KÄRNKRAFTVERK
INKOMMANDE BILD...
De är precis utanför Jakarta. Vi måste samla alla i biblioteket.
Jag kommer strax.
Har du gjort nåt dumt igen?
Du känner ju mig.
Som vanligt.
- Copley vill att vi samlas där nere. - Okej.
- Allt väl? - Ja.
Det var ett tag sen. Det här är inget för mig.
Vi ses där nere.
Kärnkraftverket är en hemlig anläggning. Privatägt av kineserna på indonesisk mark.
- Den ska inte finnas till. - Oklarheten kan vara till hjälp.
Ja.
Det här är övervakningsmaterialet som mina kontakter fick tag på
innan all kontakt med yttervärlden bröts.
Vi får anta att hennes hemliga styrka har full kontroll över systemet,
från kontrollrum till kylare.
Titta på den stora byggnaden här. Det är reaktorhärden.
Det verkar som att de har placerat en anordning här inne.
Vi måste utgå ifrån att den kan skapa en explosion som skulle...
...skada anläggningen.
Och strålskada hela området.
Tio miljoner människor.
Riktade sprängladdningar är utplacerade.
De kan oskadliggöra vem som helst av er under en längre tid och göra er utsatta.
Det är en fälla.
Discord använder bomben som bete.
Hon vet att vi kommer att hindra henne, vilket spelar henne i händerna.
Det var det hon sa till mig.
Hon vill åt oss.
Alla oss.
Vad motivet än är, en bomb är en bomb.
Och de är villiga att spränga den för att få som de vill.
Vi har inget val.
Vi måste in.
Gör er redo.
Tack.
Minns du leken vi lekte i Irland vid Cliffs of Moher?
Ja.
När vi sprang mot kanten och såg vem som fegade ur först.
Du gav aldrig upp.
Nej.
Prata med mig.
Jag blir inte av med rädslan.
Vad är du rädd för?
Att det är slutet för oss.
Du vet att Andromache var ensam i 3 000 år innan hon hittade Quynh.
Men vi två var tillsammans ända från början.
Jag vägrar tro att det är en slump.
Saker tar slut.
Men det jag känner när jag ser dig...
...när jag ser in i ditt hjärta...
...det är odödligt.
Det vore oklokt att skjuta nära härden.
James, ingen kontakt.
Då möter ni motstånd längre in.
Kom ihåg att vi måste utgå ifrån att de alltid vet var vi är.
Dörrarna är på södra sidan.
Genom dem, uppför trapporna.
Håll er längs väggen, så når ni reaktorns övre nivåer.
Händer nåt?
Ingenting.
- Joe, nåt på din sida? - Ingen kontakt på den här sidan heller.
Riktad laddning.
Räkna med fler små sprängladdningar i hela området.
De är nog inte dumma nog att stanna i ett kärnkraftverk som de tänker spränga.
Okej, de är ute efter närstrid.
Kom ihåg, det finns alltid puckon.
Kom igen! Sätt fart!
Upp med dig!
Gå till kontrollrummet. Öppna dörren.
Copley, vilket håll?
Okej, fortsätt längs korridoren.
Den går till kontrollrummet.
Jag har hittat puckot.
Andy!
Nile!
Nile?
Om jag kommer in i systemet leder jag er till bomben. Tiden är knapp.
- Systemet har en brandvägg. - Leta efter manuell styrning.
Det finns ingen, Copley.
Det här var hennes plan från början. Discord vill sära på oss.
Copley?
VARNING - FLYTANDE KVÄVE
Tuah? Nicky? Joe?
Nile.
- Vi har blivit blockerade. - Hitåt.
Joe, Nicky, Nile!
De är borta.
Discord bevakar oss.
Kom.
Hon styr dörrarna och försöker sära på oss.
Book, när dörren öppnas måste du gå först.
Nej, du först.
- De tar kål på mig om jag går ut. - Du går alltid först.
- Jag skämtar inte. - Inte jag heller.
Va?
- Jag gav den till dig. - Hur då?
Håll dig bakom mig.
Jag fick mitt bäst före-datum.
Du har en uppgift.
Det här är min.
Book!
Nej!
Book!
Sébastien.
Du kom ensam.
Ge mig bomben, Quynh.
Gör som Discord säger.
- Ge henne det hon vill ha. - Hon vill döda oss.
Du stod vid Andys sida i århundraden.
Århundraden.
Hur kunde du förråda henne?
Du vet ingenting om mig och Andy.
Va?
Jag...
Jag läker inte.
Quynh.
- Vad har du gjort mot mig? - Jag har inte...
Förlåt.
Det är okej.
Nile! Joe!
Nicky!
Tuah!
Är det nu du ska säga att det här inte är jag?
Jag trodde att det var min uppgift att rädda dig.
Men i slutändan måste vi själva bestämma vilka vi verkligen är.
Vart för hon dem, Quynh?
Vart då?
Jag vet inte.
Väskorna är pålastade. Åk!
Cirkulera!
Din hand läker inte.
Du är dödlig.
Det här hade inget att göra med att odödliga ingriper, va?
Inte den blicken.
Vet du hur det är att vakna efter en evighet
och upptäcka att man är dödlig?
Varje minut är ett steg närmare döden.
Tiden betyder ingenting förrän den betyder allting.
Tiden betyder ingenting om man inte ger den en mening.
Dina vänner har inte mycket tid kvar.
Är det din plan?
Tänker du döda dem?
Nej.
Det ska Nile göra.
Hon är en förgörare.
Hon kan ta deras odödlighet.
Och ge den till mig.
- Hon kommer inte skada dem. - Tror du att jag ger henne ett val?
Tror du att ditt liv betyder mer än deras?
Det gör det för mig.
Jag misstänker att de första inte är villiga.
Men tortyr kommer man långt med.
Jag ska rädda dem!
Och när du kommer blir det på lika villkor.
Det finns så mycket jag hatar med det här århundradet.
Men den här gillar jag.
Jag visste inte att Discord var dödlig.
Jag ska hitta dem.
Frågan är bara...
...kommer du att slåss vid min sida?
Nej.
Du ska slåss vid min sida.
Vart ska du?
Jag går alltid först.
Inte nu längre. Försök hänga med.
- Jaså? - Ja.
BASERAD PÅ DEN GRAFISKA ROMANSERIEN AV GREG RUCKA
Undertexter: Dann Ling