Downloaded from YTS.MX
FILMEN BESTÅR OVERVEJENDE AF KLIP FRA POLITIETS KROPSKAMERAER
Official YIFY movies site: YTS.MX
OPTAGET I LØBET AF TO ÅR.
29-68. Kode 2.
Enhed nordøst. Gentag.
-112. Hvad er adressen? -Nogen er blevet skudt!
Kom her. Kom her, drenge! Drenge, kom her!
Kom her. Bliv her.
-Er hun blevet skudt? -Ja!
Åh gud! Hvorfor gjorde hun det?
Vågn op. Hey…
De kommer så hurtigt, de kan. Hvor er…
Her! Lige her!
Lægehjælpen er lige der.
Hun ligger på jorden!
Zone et. Marion.
Marion-Ashland to.
Øjeblik.
Åh gud!
-Jeg er ude foran. -Okay.
Det er politiet! Kom ud med hænderne oppe!
Marion Countys politi! Kom ud med hænderne oppe!
Mandag den 5. juni 2023 klokken 9.38. Vi er på et åsted.
Indsamler oplysninger.
-Jeg starter et loop. -Okay.
Det er politiet.
-Det er politiet. -Godmorgen.
Jeg kommer fra politiet. Vi efterforsker hændelsen fredag aften.
-Må jeg sidde ned? Stolen er i stykker. -Jeg henter en stol.
-Hvor længe har du boet her? -Tre år.
Har hun boet her hele tiden?
Hun flyttede ind efter os. Hun har været her i to år.
-Jeg er ikke sikker. -Det er fint. Så omkring to år.
Men så vidt jeg forstår, har alle, alle børnene,
problemer med den dame.
-Hvilken klasse går du i? -Femte…
-Så du har skal starte i sjette? -Ja.
Jeg vil tale om sandhed i forhold til løgn, okay?
Jeg giver dig et par eksempler her, okay?
Hvis en lille pige malede alle væggene røde
men sagde, hun ikke gjorde det…
-Er det sandt eller løgn? -Løgn.
Hvis hun farvede dem røde og sagde:
"Jeg gjorde det, betjent Pinder." Er det sandt?
-Ja, sir. -Okay.
Når vi taler i dag, kan vi så kun tale om sande ting?
-Ja. -Har du set den dame før?
-Flere gange, ja. -Flere gange.
Ja. Hun kan ikke lide, at nogen leger,
hvor hun bor, på græsset derovre.
Fordi…
…hun mener, det er hendes ejendom.
Okay. Kan du huske, om hun sagde noget andet?
-Hun ville melde det til politiet. -Okay.
-At vi legede der. -Okay.
Okay.
Vi er på stedet.
25. FEBRUAR 2022
Hvorfor ringede du?
Damen på den anden side af gaden med telefonen slog mig med et skilt.
Hendes børn gik tur med hunden på ejendommen.
Der står: "Adgang forbudt."
De går altid med hunden, som skider der.
Bæ på fortovet. Alle mulige ting. Jeg bad dem holde hunden derovre.
Jeg ville tage et billede. Hun sagde: "Du tager et billede af mine børn."
Jeg sagde nej. Hun gik tæt på mig.
Hun tog skiltet, kastede det efter mig og ramte mig på benet.
-Dit navn… -Susan Lorincz.
-Stav dit efternavn. -L-O-R-I-N-C-Z.
-Hvad var det for et skilt? -Skal jeg hente det?
Du kan se, hun virkelig kastede det efter mig.
Hun burde ikke have fjernet det. Det er udlejerens.
Jeg ville købe lejligheden, men nu flytter jeg.
Jeg vil ikke købe den.
Jeg ser, du har et smil på læben. Ved du det allerede?
-At hun ringede til politiet? -Du taler i telefon og smiler.
Ja, for det er…
Det er sjovt, for jeg kommer aldrig udenfor
og siger noget.
Men i dag følte jeg bare, at…
Før hun flyttede hertil var der en stor åben plads,
hvor alle børnene spillede bold.
Hun flytter ind: "I må ikke lege herovre. Det er privat ejendom."
Jeg sagde: "Du ejer den ikke."
"Du kan ikke sige det, hvis de ikke er på din ejendom,
at de ikke må gå tur med hunden eller kaste deres fodbold herover."
"Alle I sorte er altid bare…" Okay, fint nok.
Det rører mig ikke.
Hun vifter med skiltet foran mit ansigt.
Så da hun ville tage det igen, tog jeg skiltet og smed det.
Jeg tog skiltet, da jeg gik, og så smed jeg det.
"Jeg kan også købe et skilt. Det betyder ikke noget."
-Men hun sagde, det blev smidt mod hende. -Ja, jeg smed skiltet.
-Det ramte hende. -Jeg ramte hende ikke.
Ikke med vilje.
Har du dine oplysninger, eller skal jeg…
Ma'am, må jeg tale med dig?
-Mig? -Ja, ma'am.
Så du noget?
-Nej. Nej, jeg er lige kommet ud. -Okay.
-Har din datter sagt, hun så noget? -Hun fortalte mig, at de skændtes.
Og hun havde vist samlet et skilt op.
Da hun tog et skilt op og gik sin vej, smed hun skiltet bag sig.
Men det ramte ikke damen. Det var så det.
Men jeg vil sige, at den dame… Jeg så ingenting.
Men den dame råber altid efter folks børn.
-Hun er altid… -Den dame?
Ja. Hun prøver altid at optage børnene. Og siger en masse fis.
Men jeg så ingenting.
-Okay. -Men ja.
-Hvordan udtaler du dit fornavn? -Ajike.
Jeg er vicesherif.
-Hvordan går det? -Hvad så?
Sig det, en anden dag.
Okay, ring til mig.
-Hej, ma'am. -Ja.
-Så du noget? -Hun rørte ikke den dame.
Hun samlede tingen op, og det var det.
-Hvilken ting? -Adgang forbudt.
-Kastede det efter hendes ben. -Nej, hun kastede ikke den skide ting…
Det sagde London…
-Nej, hun kastede det ikke. -Jo, lidt.
Han vil ikke tale med dig.
Hun satte det fra sig, og damen var der bare.
Hun kastede det ikke efter damen eller rørte damen.
Hun bad damen om ikke at råbe ad hendes børn.
Hun råber ad alles børn her.
Okay, jeg mener…
Jeg ville ikke gå derover mere.
Hun kan ikke lide det, fordi jeg er en sort kvinde.
Det er chikane. Du ejer den ikke.
Du kan ikke sige…
Jo mere hun siger det, jo mindre går børnene derover.
Okay, hvad betyder det?
-De kan ikke gå derover. -Det er fint, hvis det er hendes, men…
Det er lige meget. Hun lejer den, ligesom du lejer her.
Hvis nogen går her og du ringer til os,
og vi så dem på ejendommen, så er det indtrængen.
Næste gang vi kommer, ryger de i fængsel. Okay?
-Sådan fungerer det. -Okay, jeg mener…
Du har de samme rettigheder som hende. Så jeg mener…
Vil hun ikke have dem der, skal de holde sig væk.
Udlejeren satte et skilt der af en grund.
-Sådan er det. Okay? -I er politiet.
Absolut.
Okay.
-Det er okay. -Intet problem.
Jeg forstår, hvordan du har det. Tro mig. Derfor har jeg et hus.
-Ja, det er vores sidste år. -Ja.
-Jeg beder til det. -Ja!
Sagen er lukket!
Jeg noterer det som vold.
-Der kan ikke foretages anholdelser nu. -Okay.
-Godt.
Jeg fik ikke optaget, hun kastede skiltet efter mig…
Ingen siger, at de så det.
Ingen uafhængige vidner, som er troværdige, så…
Hvor bekvemt.
-Okay? -Mange tak.
Ja, ma'am.
-Var der andet? -Nej, vi går bare en hurtig tur.
Undskyld. Han er en stor baby.
-Jeg vil røre den! -Jeg elsker kæledyr.
-Hvad hedder han? -Cash.
-Cash Money.
Vi spørger folk, om nogen hørte eller så noget eller ved
noget om de involverede.
For at være ærlig, sir, ved jeg kun, at damen, du sagde…
Den sorte dame? Hun var altid sammen med sine børn.
Hun var ikke en trussel. På ingen måde.
Hun har et lille barn på to eller tre år. Hun er altid i huset med ham.
De to andre, de to små drenge og den lille pige,
de leger altid udenfor.
Jeg har aldrig hørt noget negativt om den dame.
Ajike var en supermor.
Hun var manager for en McDonald's.
Ajike ændrede sin arbejdsplan.
"Jeg kan ikke arbejde den dag, kan ikke dit eller dat."
Bare for at være der for sine børn.
En, der ofrede sig, så børnene kunne gå i privatskole.
Fodboldtimer. Gymnastik. Dans. Alting.
Hun fortalte mig, der var en hvid kvinde,
der boede på den anden side af gaden, som altid
råbte ad børnene og kaldte dem navne.
Hvorfor er de på en andens private ejendom?
De lejer ikke her.
Hvis de ikke klager, kan jeg ikke smide dem væk.
Så sender jeg mit påbud til dem.
-Jeg beder min advokat om det. -Okay.
I ejendomslovgivningen, burde du vide, at der er…
Det er ikke vores område.
Man har ret til fred på sin ejendom. Det står i loven.
Det er civilret. Det beskæftiger vi os ikke med.
Ja, men de børn burde ikke være her.
Okay.
De burde ikke skrige og løbe rundt.
Forældrene passer dem ikke. Det er klart, at de bare…
Ja, det er irriterende. men det er bedre, at børn skriger,
fordi de er ude og leger og har det sjovt, end at de stjæler biler og røver folk.
-Ja, vi får se, ikke? -Okay. Hav en god aften.
-Ja. -Sikken skide…
Jeg ejer bygningen ved siden af. Lejlighed tre.
Okay.
Jeg satte et skilt op med "Græsset må ikke betrædes".
-Satte du det op? -Ja.
Jeg sagde, at jeg kun kunne gøre det på min ejendom.
Og den er meget lille.
Størstedelen af området tilhører den anden firdeling.
-Okay. -Der leger de det meste af tiden.
Jeg har problemer med naboens børn.
De kommer hen til mig og skriger som gale.
Og det slog klik for mig i dag.
Jeg kunne ikke mere og kaldte børnene retarderede.
Så skreg moren: "Kald ikke mine børn retarderede."
"Jeg får dig anbragt på et plejehjem." Er der noget, jeg kan gøre med de folk?
Fordi det er ved at blive latterligt.
Jeg generer ikke nogen. Jeg er enlig, arbejder hjemmefra.
Jeg er stille og rolig, den perfekte nabo. Man ser mig næsten aldrig.
-Zone et. -Nummer tre.
Jeg tror, et og to er på den side.
-Hvordan går det? -Hej. Det er politiet.
-Hej. -Hvad sker der i aften?
Mange børn, der skriger i vilden sky og løber rundt.
Min truck holdt her, så jeg ikke skulle lytte til skrigeriet.
Da jeg flyttede den, kom børnene. Jeg bad dem holde op.
De ved, at de ikke må være her.
Et lille barn bad mig holde kæft.
"Vær ikke respektløs mod mig." Og han udveksler ord frem og tilbage.
"Hør, jeg hedder dr. Lorincz. Sig ikke hold kæft."
Han kaldte mig navne: "Nej, det gør vi ikke."
-Jeg taler med børnene. -Okay.
-Hej! -Hej, det er politiet.
Vicesherif Heckman.
Generede nogen af jer damen derovre?
-Nej! -Nej. Vi spillede fodbold.
Må jeg bare sige… Lad mig lige sige én ting hurtigt.
Okay.
Det er en åben plads, så alt det er ikke hendes ejendom.
Den mand, som bor der, siger, at børnene gerne må lege der.
De kan lide at spille fodbold der.
-De bor i den bygning. -De er ikke…
De er ikke tæt på. I kan se hendes kamera.
De er lige derovre. Hun kommer ud og råber ad dem.
Jeg har råbt ad hende før, fordi det er børn.
-Jeg bor lige der. -Ja.
Alle på denne side har råbt ad hende, fordi hun taler grimt til børn.
Når en voksen siger noget, ringer hun til politiet.
Børnene er bare børn. Jeg forstår.
-Jeg forstår det godt. -Ja.
-Hvad sker der? -Det er moren, som talte med hende.
-Okay. -Pak sammen.
Har I skoleferie?
-Ja. -Hvornår begyndte den?
I fredags.
-Hvad? -Ja.
Nogen starter ikke før i morgen.
-Nogen trådte i den. -Ja.
-Der er hundebæ her. -Vi trådte i den.
Vent, øjeblik.
Undskyld. Jeg kommer lidt tættere på, for jeg kan knap høre dig.
Jeg spurgte min søn, hvem hun konfronterede.
Jeg sendte de to andre børn ind. "I er færdige med at lege. Gå ind."
Vi gik derhen, og jeg bankede på hendes dør.
Og straks sagde hun: "Forsvind fra min ejendom!"
"Ulovlig indtrængen. Forsvind fra min ejendom."
Så jeg sagde: "Jeg er her med min søn, og jeg vil bare spørge dig om,
hvad der skete, fordi jeg var her ikke."
Og det er sket, at børn har leget, hun har sagt noget, og de har svaret igen.
"Okay, Karen," sådan noget.
-Ja, klart. -Jeg har givet mine børn ren besked.
Hun er et voksent menneske.
I skal ikke skændes med hende. Hent mig, så tager jeg over.
Er du mor til nogen af dem?
De er alle sammen mine. Undskyld, nej.
Mine børn er her ikke. De er altid ude og leger med dem.
Så lad mig lige tale med jer.
-Hvilke navne kalder hun jer? -Hun kalder os retarderede.
-Retarder. B-ordet. -B-ordet.
-P-ordet. -Okay.
-Hun kører den truck. -Okay.
Hun parkerer den der og starter alarmen indefra.
Ja. Hun sagde, at hun vil parkere her.
Så kommer hun ud. "Hvis I nærmer jer min bil eller rører ved den…"
Sidste gang hun gjorde det, sagde jeg til børnene…
Jeg var her med min hund, så hende stoppe,
og de sagde: "Hun starter alarmen. Vi gør ingenting."
Så den dag sagde jeg til dem: "Kom her, og lad os se."
Og sandt nok, hver sjette minut gik alarmen i gang, og ingen var derovre.
Jeg sagde: "Gå tilbage og leg."
Så kom hun udenfor: "I er tæt på min bil."
"Det er privat ejendom."
De var der ikke, og du startede alarmen.
-Hun var ond. -Hvorfor må børn ikke lege?
De terroriserer ikke kvarteret.
De ringer ikke på din dør og løber. De spiller fodbold.
-De driller ikke nogen. -De leger gemmeleg. Seriøst.
Ja, ma'am. Jeg siger det til min partner.
-Ved du, hvad djævlens advokat er? -Nej.
-At jeg spiller begge sider. -Ja.
Ja. Så jeg må tænke på begge sider af enhver situation. Jeg var barn engang.
Vi er alle højrøstede som børn. Vi kan lide at råbe og skrige og slås.
Så jeg forstår.
Når det er tæt på nogens hus, kan det blive lidt irriterende.
Sådan er det bare.
Men hvis I har tilladelse til at være derovre,
kan jeg ikke irettesætte jer.
Men hvis nogen går ind på hendes ejendom, hendes veranda, er det ikke okay.
Det siger jeg ikke, men det påstår hun.
Jeg var her ikke, så jeg må holde mig neutral.
-Hun havde kameraer. -Hun filmer os.
Ja, okay.
Jeg vil have, at I løber rundt og hviner løs,
for jeg vil hellere se jer lege udenfor end på TikTok, okay?
Ja.
-Ikke? -Jo.
Hvis hun råber ad jer, så sig det til en voksen.
Men I skal ikke drille hende, okay?
For når I driller hende, kan hun få jer til at se dårlige ud.
Og I leger bare herude, ikke?
-Jo. -Okay.
Forstår I det? Forstår I, hvor jeg kommer fra?
Jeg vil gøre jer til de gode, okay?
Godt så.
-Tak. -Det var så lidt.
Mor sagde, de var herovre og spillede fodbold.
Den gamle mand bor herovre.
-Han kommer ud og spiller. -Han har intet imod, de leger.
-Hun er det eneste problem. -De sagde, at de leger udenfor.
"Jeg forstår det. I griner." "Ja, nogle gange."
-De er børn. -Ja.
"Vi sidder der, og hun skriger ad os."
Det sagde moren, og der er ingen derovre.
Hvis børnene bare hænger ud på græsset, aktiverer hun bilalarmen.
Så hun er bare…
Jeg burde give dem knaldperler fra nytårsaften.
Ja.
-Hav en god aften. -Tak.
Ja.
Psykopat.
-Det er en græsplæne, hvor de kan lege. -Nej.
Det er to jordstykker, det ene tilhører ham, det andet naboen.
-Det er ikke åbent. -Det tilhører ikke engang dig.
-Jeg forstår. -Okay.
Så vi har fortalt børnene, at de ikke må genere dig.
Eller hvis du kommer ud, og du siger noget til dem,
at de skal gå til deres forældre og…
Hvad med hendes trussel om, at hun vil slæbe mig ud og banke mig?
Det sagde hun ikke, ifølge hende.
-Helt ærligt, det sagde hun. -Okay.
Det er påstand mod påstand.
Og børnene sagde, at du kom ud og var aggressiv over for dem.
-De troede, du ville gøre dem fortræd. -Ja, sikkert.
Jeg…
Jeg må tro på dig, men også på dem.
Det hele bliver dokumenteret.
Hvis du vil have en kopi af rapporten,
kan du ringe til sheriffens kontor og få dokumentationen.
-Nej, det ville jeg aldrig. -Ja, ma'am. Så…
Utroligt.
Ring, hvis der er problemer i fremtiden. Vi har bedt dem gøre det samme.
-Okay. Ja. -Okay?
Er der problemer med den person?
Hvis du tjekker centralens historik fra hendes nummer, er det nonstop.
Så fik hun et lufthorn.
Hun åbnede døren og stod der.
-Jeg blev så skræmt. -Ja.
Hun kørte sin pickup og bare… på græsset.
Hun gassede virkelig op.
Jeg troede, et af børnene blev ramt. Jeg sværger.
Hun stormede rundt i kvarteret.
14. MARTS 2023
Han kører ind, og der er en dame derinde, som kører ind i porten
frem og tilbage med sin truck.
Hun må være låst inde,
men jeg ved ikke, hvad hun lavede der til at begynde med.
-Porten altid er låst indefra. -Okay.
En anden gang blev en fyr låst inde, og han ringede til mig og blev lukket ud.
Okay.
Det er ikke åbent for offentligheden.
-Okay. -Du skal registreres og…
Okay. Giv mig et øjeblik.
2000. Nissan truck. Grå. 10-54…
-Ja, hun bor lige nede ad gaden. -Juliet, Foxtrot, Echo…
De kørte for stærkt. Nægtede at stoppe.
ADGANG FORBUDT
Et øjeblik!
Jøsses.
Det er politiet.
Hvad vil du?
-Er du miss Susan? -Ja.
Kan du komme herud et øjeblik?
-Jeg lå i sengen. -Okay.
-Hej. -Jeg har natkjole på.
Jeg har nogle spørgsmål. Vicesherif Paddock fra Marion County.
Hvor var du i dag?
Her.
-Her? -Ja.
-Er det din pickup derude? -Ja.
Jeg skal læse noget, før jeg spørger dig om mere.
Okay.
Lader du nogen bruge din pickup i dag?
-Nej. -Nej?
Så vidt du ved var din pickup her hele dagen?
Jeg tog ud tidligere, fordi jeg havde et fladt dæk.
Okay.
Kan du komme herud et øjeblik?
Jeg skal læse det her, for jeg skal stille direkte spørgsmål.
Du har ret til at tie. Alt, du siger, kan bruges imod dig.
Du har ret til en advokat.
Hvis du ikke har råd…
-Må jeg tage noget på? Jeg fryser. -Kom ud igen. Nej.
Tal videre. Jeg tager noget på.
Forstår du dine rettigheder?
Ja.
Vil du tale med mig nu?
-Nej. -Hvad?
-Nej. -Nej?
Okay.
Siden du ikke vil tale med mig, er jeg nødt til
at finde chaufføren, der så dig der, og vise ham billeder,
og når han identificerer dig,
vil personen rejse tiltale, og så kommer jeg tilbage og skal…
Jeg har spurgt dig. Du ville ikke tale med mig.
Alt andet, du siger, vil jeg ikke kunne bruge.
-Så jeg går ikke videre med det her. -Okay.
Hvis du ikke vil tale, er det fint.
Jeg indså ikke, hvad det var.
-Du har… -Jamen…
Du indså, hvad det var, for du sagde det,
og nu trækker du i land.
Det vil jeg ikke gøre.
Jeg har taget medicin. Derfor ville jeg ikke tale.
Undskyld, jeg gik i panik.
Da fyren låste mig inde, troede jeg…
Undskyld. Jeg er tidligere blevet voldtaget og slået.
Så jeg gik i panik. Jeg gik i panik.
Jeg troede, jeg var i knibe. At nogen ville gøre mig fortræd.
Så her er problemet, som vi får, okay?
Han vil have, du betaler for lågen, som du beskadigede.
Jeg beskadigede også min bil. Det slog klik for mig.
Jeg går ned og taler med ham, okay?
Jeg prøvede at komme ud.
Jeg forstår.
Susan kom ud og skreg,
og sproget omkring de små børn.
-Som Susan brugte? -Ja.
Beskriv, hvad hun sagde.
F-ordet.
B-ordet.
B-ordet og F-ordet.
Hun kaldte dem slaver.
Hun fortalte dem, at den plæne, de var på, ikke var Underground Railroad.
Hun kaldte de små børn "niggere" og den slags.
Jagter I en hund?
-Hvilken farve hund? -Det ved jeg ikke.
Shenaya, kom herover nu.
Hvilken farve?
Jagter I en hund eller prøver at få en hund ind i en bil?
Nej. Karen ringede.
-Ja. -Karen ringede.
Jeg ved ikke, hvorfor hun spilder tiden.
Hun er bare…
Børnene leger bare her, ikke?
Hun kom ud og sagde grove ting.
Hun gav mig fingeren.
Hun gjorde det, for det er et offentligt sted…
Karen ringede.
Jeg har håndteret det før. Lad mig tale med ham.
-Jeg er lige kommet ud. -Dav.
-Ni ud af ti gange ringer den dame. -Jeg ved det.
Børnene leger altid i hundearealet.
De leger altid der.
Manden derovre siger, de må lege på plænen.
Jeg ved ikke, om hun er skizofren, bipolar…
-Er det lejeboliger? -Ja.
-Lejeboliger? -Ja.
Man kan købe nogle af dem. Hun ejer vist sit hus.
Ejendommen hører ikke til huset.
-Det tror jeg ikke. -Nej.
-Hun gør det hele tiden. -Ja. Jeg har været her før.
Da de legede tagfat og "trængte ind".
-Hun gør det hele tiden. -Jeg taler med hende.
Bare rolig.
-Jeg taler med hende. -Vil du råbe ad os?
-Hun spurgte… -Ja.
For hver gang jeg går forbi, tror hun, vi prøver at stjæle hendes bil.
Hvor gammel er du?
-Vi er 11. -Okay, ja.
-Kan du køre bil? -Nej.
Jeg kan køre gokart.
-Hej. Hvordan går det? -Godt. Susan?
-Ja. -Hvad foregår der?
Børnene over for og deres små venner. De er herovre.
De træder på skiltene. Han har en hvalp med.
Han vil komme hvalpen ind i min bil.
-Det går ikke. -På ladet?
Det lille barn poserede for mig, fordi han syntes, han var så sød.
Det her lille barn.
-Kom han hunden derop? -Han prøvede.
-Hvad for en hund? -En lille hund.
Okay.
Børn gør det hver dag.
-Hun ringer til politiet hver dag. -I opfører jer som børn.
-Ja. For vi er børn. -Jeg ved det.
Så vi bekymrer os ikke om det.
Hvis jeg var derude en dag…
Hans mor har angrebet mig. Hun kastede skiltet efter mig.
Jeg gør ikke noget herovre. Jeg er stille. Jeg forventer, mine naboer viser respekt.
-Okay. Tak. -Jeg beklager også, det skete.
-Okay. -Ja.
Kom hun ikke til døren?
-Jo. Jeg talte med hende. -Okay.
Har du forklaret, hun ikke behøver at ringe,
hver gang et barn leger på vejen eller i haven?
De har åbenbart trampet på dem.
Det er vist også blevet trampet på.
De har trampet på hendes skilte og løbet forbi hendes vinduer,
råbt, ringet på og banket på hendes dør.
Man må bare acceptere, at man bor tæt på børn.
Hun er også den eneste…
…der ringer.
Ja.
Nej!
Vi prøver at håndtere den lille… Men damen skal i fængsel.
Jeg sender hende ikke i fængsel.
Vi kører, men kan du gøre mig en tjeneste
og holde øje med dine børn og sørge for, de ikke går derover,
for vi ville sætte pris på ikke at få en masse opkald
om at komme over ingenting.
-Vi ved, hvad der foregår. -Ja.
Det er femte, sjette, syvende gang. Det er to gange om ugen.
Og ved I hvad?
Da jeg voksede op, gjorde jeg det samme,
som de her børn gør.
Jeg var nok… Angiveligt, måske, jeg ved ikke…
Jeg generede nok en af mine ældre naboer, der hadede børn.
Jeg siger ikke, det er rigtigt.
På vores tid kom de ud og truede én.
Ja.
De kom ud med bæltet.
-Men så stormede man af sted. -Ja.
Jeg kommer fra den tid, hvor forældre var så seje,
at man fik smæk der og når man kom hjem.
-Ikke sandt? -Ja.
Jeg forstår det, men det er jo børn.
Ja, det er derfor, vi ikke slår ned på det.
-Alle forældrene er flinke. -Ja.
Jeg passer på dem, som jeg passer på mine egne.
Ved du, hvad drengen i den røde bluse hedder?
Rød bluse. Hvem?
-Ham lige der. -Den lave?
-Ja. -Ja, ham.
Nej. Afrika.
Hvad hedder din bror?
-Min storebror? -Ja.
-Isaac. -Ham med i den røde bluse.
Rød bluse? Izzy.
-Har han en lille hvalp? -Nej.
Ja.
Hun sagde, han prøvede at sætte hunden i bilen.
Ja.
-Op på ladet? -Tror du, han kan løfte den hund?
Hunden er større end ham.
-Pudlen er større end ham. -Okay.
Den hund er så høj og så bred.
-Han er kun så høj. -Han kan ikke løfte den hund.
-Han kan prøve. -Det er umuligt.
-Okay. -Okay.
Har I brug for noget, eller er alt godt?
-Hav det godt. Pas på jer selv. -Ja.
-Tak. Vi ses.
Okay. Hav det sjovt.
Naboerne og jeg talte om, hvorfor hun ikke flyttede.
Da jeg flyttede ind, sagde hun, hun ville flytte.
Hun sagde hele tiden, hun skulle flytte i marts, i februar.
Og jeg begreb ikke, hvorfor hun ikke flyttede.
22. MAJ 2023
De bliver ved med at trænge ind på min ejendom.
Jeg tilkaldte en betjent, men ingen kom.
Jeg gætter på…
at børnenes mor greb ind.
Hun ventede derude.
Jeg har kun det brændte skilt, de smed.
Okay, du sender mig en besked.
Mange tak.
Vil du se dem ryge i fængsel eller bøde for det?
-Ja, absolut. -Okay.
Jeg er ærlig over for alle, så de ved, hvad de har at forholde sig til.
Det her bliver en officiel politirapport, for du har ikke videobeviser…
Det ved jeg.
…på ildspåsættelse og kriminalitet.
Så det bliver bare en politirapport.
En dag skete der det,
fortalte min ven mig, at damen derovre
viste børnene, at hun havde en pistol.
Vi legede, og hun viftede med sin pistol, og Isaac og de andre råbte: "Løb!"
Vi gemte os bag den her bil.
Hver gang basketballen røg derop, ville jeg træde varsomt,
for jeg vil ikke blive skudt for at gå i hendes indkørsel.
Måske to dage før det?
To dage før hun viste pistolen?
Ja.
2. JUNI 2023
Hvad lavede du den dag i dagtimerne, da solen skinnede i fredags?
Mig og min far og mine venner spillede et spil.
Hun tog billeder af, vi legede.
SUSAN LORINCZ' MOBIL
-Hvorfor filmer hun os? -Der er intet at filme.
Hey! Stil jer op!
Stil jer op, kom så! Er vi klar?
Min lillebror kom og hentede mig og sagde den gamle…
Han sagde, den gamle hvide dame opfører sig skørt.
Jeg sagde: "Lad mig se, hvad det handler om."
SUSAN LORINCZ' MOBIL
Jeg spillede basketball udenfor.
Jeg så et par rulleskøjter flyve mod Izzy.
Izzy og jeg kom herover. Han sagde, kvinden havde en iPad.
Kvinden tog den. Han sagde, hun kastede rulleskøjter efter ham.
Isaac og jeg gik derover, og så kom hun ud…
…med paraplyen og begyndte at svinge den og kaldte os for fjolser.
Det næste, jeg hørte ham sige, var: "Izzy, hent mor."
Alarmcentralen, hvad er adressen?
Børn trænger ind ulovligt og efterlader legetøj.
SUSAN LORINCZ' STEMME
De råber og skriger. De er så irriterende.
Jeg smed rulleskøjterne over på den anden side.
Drengen sagde: "Jeg banker dig."
Er han derude lige nu?
Ja, der er flere børn derude nu. Jeg frygter for mit liv.
Jeg er meget bange.
Var der våben involveret?
Nej.
Drengen siger, jeg tog hans iPad og en masse fis, der ikke passer.
Jeg kan ikke lide, de truer med at slå mig
eller få nogen til at dræbe mig.
Det er latterligt. De bliver ved med at håne mig.
Jeg er træt af de børn.
Nu hvor de er hjemme fra skole,
er det vanvid.
Du skal undgå den person og holde dine døre og vinduer låst.
En betjent kommer så hurtigt som muligt.
-Skal betjenten kontakte dig? -Ja tak.
Godt så.
Fordi hans mor går ud,
venter på betjenten og siger, at jeg truede hendes barn.
Og det er ikke sandt.
Okay, vi slutter her, men ring til os,
hvis noget ændrer sig, der er ny information,
eller hvis de går, okay?
Okay, tak.
Izzys mor kom ud, og så blev hun vred.
Hun begyndte at gå hen til damens hus,
og så begyndte hun at banke på hendes skydedør
og så hendes almindelige dør.
Nogen kaster deres krop
mod døren for at åbne den, de banker løs på den.
"Luk mig ind."
Jeg hørte banken…
Og så svarede hun ikke.
Så hørte jeg banken igen, denne gang højere…
Dunk, dunk, dunk.
Og mens det stod på, skreg en kvinde i vilden sky.
Med en vred stemme sagde hun: "Hvorfor tog du min søns iPad?"
"Kom udenfor, kælling." eller noget i den stil.
"Jeg ved, du kan høre mig, kælling."
Hvor var damen? Kvinden med det lyse hår, hvor blev hun af?
Hun var inde i sit hus.
Hørte du den lyshårede kvinde sige noget?
Nej.
Stod det på over en lang eller kort periode?
Det var kun to bank. Det var alt, hun nåede.
Og så… bang!
Ring til politiet!
Kom nu. Hun skød min mor!
-Hvem skød din mor? -Karen!
Med en pistol!
Alarmcentralen, hvad er adressen?
Jeg tror, nogen er blevet skudt.
Jeg hørte et skud, og alle skriger: "Ring til politiet!"
Jeg tror, nogen blev skudt. Hey, dreng! Bliv her.
-Ring til politiet! Hurtigt! -Ja.
Min nabo har skreget ad børnene udenfor,
og pludselig hørte jeg noget, der lød som et skud.
Det er den gamle dame, som altid ringer til politiet.
Vi får flere opkald om det her.
Alarmcentralen.
Nogen er blevet skudt. Hans mor blev skudt. Ligger din mor på græsset?
Ja!
Alarmcentralen, hvad er adressen?
1-6-6-2 Southwest 107th Lane.
SUSAN LORINCZ' STEMME
Åh gud, en dame prøvede at bryde min dør op.
Jeg skød gennem døren. Åh gud.
Hvad hedder du?
Susan Lorincz.
Okay, hvad sker der? Tag en dyb indånding. Slap af.
Jeg var rådvild. Jeg tog min pistol og skød mod døren.
Jeg troede, hun ville dræbe mig.
Kender du hende?
Ja, hun er…
Hun er kommet efter mig på grund af hendes børn.
Hendes børn trænger ind her.
De plager mig. De vil fandeme ikke stoppe.
Ser du manden eller kvinden?
Hendes drenge var her tidligere. De efterlader deres skrald rundt om huset.
Jeg sagde, de skulle fjerne det og skrubbe af.
De kører så hurtigt, de kan.
Lige der.
Vågn op. Vågn op.
Vågn op. Kom nu. Vågn op.
-Vågn op. -Kom nu.
-Hvad sker der? -Skynd jer.
Lige her! Lige her!
Okay. Lige der. Drej til højre.
Hun ligger der.
Zone et, Marion. Marion-Ashland to.
Øjeblik.
Åh gud!
Intet udgangssår.
-Hun har en puls. -Meget svag.
Intet udgangssår.
Damen har ventet på at gøre det her!
Handsker på.
-Intet udgangssår. -Skadestuen.
-Vågn op! -Der er stadig en med en pistol.
Hun er indenfor.
Okay. Jeg skal…
97. Jeg har en nede.
En ældre kvinde har barrikaderet sig inde i huset.
Vågn op!
-Jeg er ude foran. -Okay.
Politiet! Kom ud med hænderne oppe!
Marion Countys politi! Kom ud med hænderne oppe!
Vis mig dine hænder.
Vend dig om. Hvor er din pistol?
I mit soveværelse.
Du bliver tilbageholdt.
-Er der andre i huset? -Nej.
-Må jeg få noget vand? -Nej. Ikke nu.
Okay.
Du er ikke anholdt. Du bliver tilbageholdt.
Kom her.
Jeg vil lukke døren. Jeg har to katte.
64, Marion. Kvinden er tilbageholdt. Send en læge.
Den mistænkte er tilbageholdt.
Send en læge.
Hent min medicintaske. Begynd at give førstehjælp.
Og børnene var her. De var ikke engang herovre.
-Hun har brug for lægehjælp. -Okay.
Den er i den store sorte tingest.
Åh gud!
Jeg bad om min iPad…
Stå her, hvis I var her, da det skete, så jeg ved, hvem der var her.
Hun kastede skøjterne efter mig.
Okay. Giv mig et øjeblik. Hæng ud ved min bil, okay?
-Hvor er hun skudt? -Her i armen.
Lige her. Brystet.
Højre side af brystet.
Er der andre i huset?
Vi har en kritisk såret…
Hun har et skudsår i højre skulderområde.
Har du brug for hjælp?
Er du klar?
Marion Countys politi, hvis du er indenfor, så sig det nu!
Kom hurtigt.
Vi har tre åbne døre. Jeg tjekker toilettet først.
Jeg har hendes børn.
Kom, skat. Hold ud.
Bliv hos dem.
Hvorfor skød du hende?
Dame!
Hallo.
-Hvorfor skød du hende? -Fordi hun truede mig.
Her er frit.
Rummet er sikret.
Sikkerhedstjek, ja.
Ud på gaden.
Alle skal væk herfra og ud på vejen.
Det er sindssygt.
Kom nu, skat!
Der er en lille dreng ved min bil. Han var hovedvidnet.
Okay.
Hun skulle have været i fængsel.
Få røven ind i bilen nu. Kom nu.
-Så du ham? -Nej.
Der er en lille sort fyr. Hans mor blev skudt.
Han er med Welfenberg. Jeg ville dobbelttjekke.
Så et af de her børn det?
-Ja. -Jeg så det ikke, men jeg…
Ja.
-Izzy. Kom her, skat. -Hvor er Israel?
Hej, Izzy. Kom her, makker. Er du okay?
Er hun okay?
-De gør alt, de kan. -Hun er i live.
Bevæger hun sig?
Det er okay, skat.
Bevæger hun sig?
Ja, hun bevæger sig. Det skal nok gå.
Jeg vil se hende.
Nu skal hun på hospitalet.
De kan tage sig bedre af hende, end jeg kan her.
De har smarte maskiner og udstyr, som vi ikke har herude.
Du kan ikke se hende nu.
Så snart vi kan, prøver vi at få det til at ske.
Okay. Du er så stærk. Jeg er meget stolt af dig.
Kan du fortælle, hvad der skete?
Jeg ville hente min iPad derovre, fordi vi spillede et spil.
Hun havde min iPad. Jeg bad hende lægge den.
Damen i lejlighed tre?
Ja, hun lagde den fra sig og kastede mine rulleskøjter efter mig.
Så hentede jeg min bror. Han sagde: "Smid de ting efter mig."
Så kaldte hun os for nogle fjolser.
Jeg hentede min mor. Hun bankede på døren.
Hun skød hende.
Okay. Er du såret?
-Nej. Mit hjerte er knust. -Okay.
-Jeg ved det, skat. -Det er okay, skat.
Det skal nok gå.
Hun skal nok klare den.
Vicesherif Stringer, Marion County.
Kan du komme over til dine børn i din eks' hus?
For de har brug for en nu.
Izzy, er du okay?
Hej, datter. Det er okay, skat.
Er du okay?
Hej.
Hey, okay.
Tak.
Okay. Det er okay.
Okay, far er her. Kom her.
-Det er okay. -Han er med sin far.
Offerets børn.
Det er min bror.
Hvor er Titus?
Det ved jeg intet om.
-Jeg fik Afrikas oplysninger. -Hent ham til mig.
Okay. Hej.
Jeg skal have dine oplysninger, okay?
Jeg går herover.
Det er okay.
Har I anholdt damen?
Ja, hun er blevet anholdt.
Åh gud.
Ja.
Okay. Fortæl dem det.
Jeg fortæller dem det.
Åh gud. Nej.
Hvordan vil du sige, at hendes mor…?
Jeg ved det ikke.
Vi tager et skridt ad gangen. I ved det først, og så skal vi…
-Det er Israel. -Kom nu!
Her er Izzy.
Far, tager du mig med?
Jeg tager dig et sted hen og taler med dig, okay?
-Ja. Kom, Isaac. -Undskyld.
-Vent, vi har babyen. -Ja.
Har I babyen?
-Ja, babyen er lige her. -Okay.
Kan du holde ham et øjeblik?
Okay.
-Jeg elsker jer. -Ja.
Tak skal I have.
Kom her. Bliv hos mig.
Nu skal I høre.
I dag har været en meget dårlig dag.
Der er sket noget slemt.
Og I har alle set det. I forstår det.
I har oplevet det, ikke?
Okay.
Elsker I mig?
Okay. Vi elsker alle mor.
Okay.
-Jeg har en dårlig nyhed. -Hvad?
Mor kommer ikke tilbage.
Kom.
Nej, nej. Kom her.
Kom herover. Hør på mig. Nej. Jeg ved det. Okay.
-Nej! -Det er okay. Jeg ved det.
Det er okay. Jeg ved det. Jeg er ked af det, okay?
Jeg er ked af det.
Jeg er så ked af det.
-Jeg er ked af det. -Hun må ikke forsvinde.
Hun er borte.
Det er okay. I skal nok klare jer.
Det er okay.
I klarer den.
Sæt dig hos mig et øjeblik.
-Vil I stadig med mig? -Israel, jeg elsker dig, skat.
Jeg er ked af det, skat.
Israel.
Elsker dig.
Jeg er så ked af det.
Jeg er ked af det, skat.
Kom her, Izzy.
Jeg elsker dig. Jeg er ked af det.
Jeg er ked af det.
Nej.
Åh gud.
-Kære Jesus. -Det er hendes mor.
Åh gud. Åh nej.
Bare slap af.
Vi kan ikke gøre noget lige nu.
Det skal nok gå.
Jeg er ked af det.
-Skal jeg banke på igen? -Ja.
Jeg er vred.
Hun overlevede ikke.
Hold da kæft. Er hun død?
Ja.
-Vent. -Hun overlevede ikke.
Kingston, kom her.
Hun overlevede ikke.
Det er okay, skat.
Det er for sindssygt.
Det er så trist, Isaac.
Hvem gør sådan noget?
Prøv at presse ned.
-Fodbold. -Ja.
Det spiller de derovre.
Fodbold.
3. JUNI 2023
-Hej. -Undskyld.
-Jeg sidder her, fordi jeg frøs. -Det er koldt herinde.
-Susan? -Ja.
Jeg er kriminalbetjent Stith. Kriminalbetjent Peterson.
Jeg prøver at finde ud af, hvad der skete i aften og prøve at…
For jeg har kun udtalelser fra folk, som var derude,
og jeg vil høre din side for at forsøge at forstå,
hvad der skete i aften.
Eller i går aftes er det nu.
Du godeste.
Naboerne var udenfor og råbte og skreg.
Børnene løb frem og tilbage. Jeg havde en rædsom hovedpine.
Jeg gik ind og lagde mig ned. Der blev endelig stille.
Jeg gik udenfor, og de tre drenge var der.
Jeg sagde: "Ulovlig indtrængen. Væk."
"Jeg siger det til min mor."
"Sig det til din mor. Jeg er ligeglad."
-Har du haft problemer med dem før? -Ja.
De går hjem, og pludselig kommer hun ud,
og hun banker løs på min dør.
Jeg sagde: "Gå væk. Jeg gider ikke tale dig i aften."
Så begyndte hun at banke så hårdt, at alt begyndte at ryste.
Jeg sagde: "Du skal gå."
Hun sagde: "Jeg dræber dig!"
Og hun bankede løs.
Jeg tænkte: "Det er sindssygt."
Hun har skadet mig… Det bliver kun værre.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Hun bankede så hårdt, jeg troede, døren ville flyve af. Jeg gik i panik.
Jeg tænkte: "Gud, hun slår mig ihjel denne gang."
Jeg kan ikke engang huske, at jeg tog pistolen.
Jeg kan huske, jeg skød.
Hvor længe tror du, hun bankede på døren?
Jeg ved det ikke. Det kan have været sekunder.
Men får den der frygtreaktion.
Hun bankede på den.
Jeg var på toilettet, kom ud, og hun bankede stadig.
Måske et minut eller to.
Okay.
Du prøvede ikke at ringe til politiet?
Jeg vidste ikke, hvor min telefon var.
Kunne du ikke huske det?
"Pis, jeg kan ikke finde min telefon."
-Men du havde ringet til politiet. -Ja.
Sagde de, der var en betjent på vej?
Ja. De sagde, nogen var på vej.
"Lås dørene. Gå ikke udenfor."
Jeg tænkte: "Okay, det sædvanlige."
Okay. Og hvad var det med rulleskøjten?
Vi talte med folk, som var udenfor og så noget af det her.
De efterlader alt deres legetøj.
Forleden var jeg nær død.
Jeg skulle til lægen om morgenen, så ikke rulleskøjten og var nær død.
Jeg sagde: "Hold op. Det er ikke jeres losseplads."
Og drengen har sine rulleskøjter der.
Seriøst? Tag rulleskøjterne. Jeg smed dem.
"Hent dem." Jeg havde fået nok.
-Kastede du dem efter dem? -Nej. Nej, jeg smed dem bare.
Hvad er det med paraplyen? Havde du en paraply?
Jeg troede, det regnede. Jeg gik ud, og ingen regn.
"Nå, okay."
Svingede du den efter en af dem?
Jeg var ikke engang tæt på. Jeg var stadig inde i hallen.
Hvordan kan vi forklare det, når ti siger,
flere mennesker, der ikke talte med hinanden,
som siger, at det var det, de så?
Jeg ved det ikke. Måske gik jeg ud: "Væk med jer."
-Jeg ville aldrig røre dem. -Okay.
-Du viftede i deres retning, men ikke… -Præcis.
Hvis jeg gjorde, var det, fordi jeg var irriteret.
Du siger "hvis du gjorde," men skete det?
Vi må være specifikke, fordi det er en stor ting.
-Jeg forstår, men… -Nogen er død.
Gud i himlen.
Derfor er det vigtigt at være specifik og ærlig om alt.
Hvad angår vores træning, så skal vi beslutte,
hvornår vi skal trykke på aftrækkeren.
Vi skal sikre os, at vi skyder på en dødelig trussel
eller det, som vi mener er det.
Så mit spørgsmål er, hvordan ved man, hvad man skyder på,
når man skyder gennem en dør, man ikke kan se igennem,
når man ikke ved, om der også er et barn udenfor,
som står der eller… Jeg spørger dig, hvad du sigtede mod?
Hvad var din hensigt, da du affyrede pistolen?
Jeg frygtede for mit liv og tænkte: "Gå væk. Gå væk."
Jeg tænkte kun på at komme ud af situationen. Gå nu bare væk.
Kan du komme i tanke om andet,
jeg ikke spurgte om, eller som kan hjælpe med at udrede det her?
Jeg aner det ikke. Jeg har aldrig været i den situation før.
Det er nyt, og det tager livet af mig.
Okay.
Okay. Susan, giv mig et øjeblik.
-Jeg kommer om lidt. -Okay.
Susan.
Okay, jeg…
Jeg talte med statsadvokaten, anklageren fra statsadvokatens kontor.
De er enige i, hvad vi tænker.
Vi fortsætter efterforskningen.
Det er ikke sikkert for dig at tage tilbage til det hus.
Jeg er enig.
Men vi kan give dig et lift tilbage.
Du skal hente nogle ting og tage på hotel.
-Er det korrekt? -Ja.
Tak.
Flere dage efter moren blev skudt og dræbt foran sine små børn,
kræver hendes familie, at skytten anholdes og sigtes.
Sheriffen siger, han har sat sine bedste folk på sagen,
og at han også ville blive vred, hvis nogen smed noget efter hans børn.
Smider nogen noget efter mit barn, ville jeg blive vred.
Sherif Billy Woods siger, hans kriminalbetjente
er i de tidlige stadier af at gennemføre afhøringer.
Er du klar over, at nogen blev skudt?
-Ja. Og at… -Okay.
Det var uventet,
men det overrasker mig ikke, fordi hun utrolig aggressiv.
-Hvem er det? -Susan.
Var hende, der blev skudt, en sort dame?
RETFÆRDIGHED FOR AJIKE OWENS
Hun boede lige overfor.
Hun var altid sød ved mig. Er hun okay?
Eller døde hun?
-Det kan jeg ikke sige. -Jeg kunne se det på dine øjne.
Og hun har små børn.
At vide, at din ven er væk for evigt,
at hendes børn ikke vil kysse hende om aftenen, gør ondt.
De to ældste drenge føler sig skyldige.
Den ene sagde, hvis han ikke havde glemt sin iPad,
så ville hans mor stadig være her.
Den ældste føler sig skyldig,
fordi han ikke kunne udføre HLR på sin mor.
Intet barn skal føle, at de ikke kunne redde nogen,
og slet ikke deres mor.
Jeg er bare såret og føler mig lidt skyldig.
Jeg siger, at hun skal lade det ligge,
når det bare nager mig, at det eskalerede med denne kvinde
og gav hende tid og en mulighed for at gøre, hvad hun gjorde.
Familiemedlemmer siger, Owens' nabo, som skød, skal anholdes for drab.
Som mor, hendes børns beskytter,
PAMELA DIAS MOR TIL DRÆBT KVINDE
ville hun vide, hvorfor det skete.
Susan, jeg har lagt alle tingene i din taske, okay?
-De er på motorhjelmen. -Okay.
Vi prøver at sørge for, du er i sikkerhed.
Forstået.
Men bare ring.
Jeg giver dig en nøgle til mit hus. Det er en reserve.
Vil du låse? Både øverst og nederst.
-Ingen retfærdighed… -Ingen fred!
RETFÆRDIGHED FOR AJIKE
En mor har mistet livet for at være mor. Hvor er retfærdigheden i det?
-Ingen retfærdighed… -Ingen fred!
Retfærdighed for Ajike!
Marion County er i rampelyset i aften,
efter en sort kvinde blev skudt af hendes hvide nabo i fredags.
Mange protesterede over,
at ingen er blevet anholdt for at skyde Ajike Owens.
4. JUNI 2023
Alle skal passe på glasset.
-Vi var her i går. -Der er farligt i tante Susies hus.
Ja.
Det betyder ikke, de må ødelægge hendes ting.
Nej, men jeg kan ikke bevise, hvem der gjorde det, og det er et problem.
En kat mere, så er jeg færdig.
Far, våben er meget farlige.
Ja. Desværre lavede de et værre svineri.
Det kan jeg se.
Og jeg…
Ja, jeg prøvede at ordne det.
Jeg skal bare have fat i ham, så kan vi køre.
Okay.
Tusind tak for det.
Selvfølgelig.
Ind i bilen med dig.
-Kør forsigtigt. -Ja.
RETFÆRDIGHED FOR AJIKE OWENS
Retfærdighed for AJ!
Retfærdighed for hendes børn! Retfærdighed for hendes lokalsamfund!
Sherif Billy Woods fra Marion County kan ikke kan anholde nogen,
mens man undersøger, om det opfylder kriterierne
for Floridas Stand Your Ground-lov.
Floridas lov tillader brug af dødbringende magt,
hvis der er en formodning om frygt.
Hvornår er det okay i Amerika at skyde nogen bag en låst dør?
-Vi vil have svar. -Ja.
-Og en anholdelse. -Ja.
Der indsamles beviser.
Ting bliver kigget på, kendelser bliver eksekveret.
Hun skal være i fængsel.
Vi må vente på, at beviserne kommer tilbage.
Det forstår vi, men hvorfor er hun ikke i fængsel?
For hvis det var os, ville vi sidde i fængsel i mellemtiden.
5. JUNI 2023
De har taget mine tallerkener.
Hør, de skriger derovre.
-Hun taler til dem. -Jeg kan høre dem.
Behandl den dreng, som du behandler vores børn.
Jeg taler med dem. Bliv der.
Tal ikke med dem.
-Jeg ved, du er oprevet. -Det er alle.
Hun ender i fængsel, så det er lige meget.
Jeg vil være ærlig.
Hun burde ikke gå på gaden. Hun myrdede hende.
Jeg vil være ærlig. Jeg er her, fordi hun ringede.
Hun er…
Hun ved bedre end at være her alene.
Det er derfor, hun har folk med sig! Fordi hun ved det!
-Hør på mig. -Se, hvad der skete med damens hus.
Gør mit liv lidt nemmere, okay?
Gøre dit liv lettere? Tager du pis på mig?
Jeg er her ikke for at starte noget med dig eller hende.
Du skal ikke råbe op på gaden.
Hun kommer ikke ud på gaden! Hun ved bedre!
Hun sad i det skide hus, åbnede ikke engang døren og skød igennem den!
Du er frastødende!
-De kommer alle sammen. -Er dit tændt?
Ja.
Mit er slukket. Jeg må tænde det.
Ja.
De var her tidligere.
Din dumme nasser…
Pas på.
Vi er færdige her.
Det er fandeme sygt! Sygt!
Hun får fandeme…
6. JUNI 2023
Har du en kendelse?
Perfekt. Her er lige så koldt.
-Det lover jeg. -Ja.
-Giv os nogle minutter. -Okay.
Kriminalbetjent Ryan Stith, tirsdag den 6. juni 2023 kl. 20.31.
Jeg udfører en afhøring på Marion Countys politistation
af Susan Lorincz.
-Susan? Okay. -Hej.
Undskyld, jeg fryser.
Susan, jeg sætter pris på, at du kommer tilbage.
Og mødes med os.
Nogle af tingene prøver vi bare at afklare.
Det er fint.
Er der sket for dig før, at nogen
forsøgte at bryde ind i huset og gøre dig fortræd?
Nej, ikke sådan her.
Sådan noget er aldrig sket for dig før?
Jeg ville se, om der var en lignende oplevelse.
Vi talte om uanmeldte seksuelle overgreb, vold i hjemmet.
Vi talte om, at du blev røvet af nogle mænd.
Så taler vi om, hvad der skete der i dag.
Og den kvinde, der døde,
du sagde, at I havde råbt ad hinanden tre eller fire gange
på halvandet til to år.
-Stemmer det? -Ja.
Er der en grund til, nogen har en video
eller noget i den stil, hvor du siger N-ordet?
Er der nogen grund til det?
Jeg aner det ikke. Hvis jeg sagde det, beklager jeg.
Måske kom jeg til at sige det.
Hvad…
Vær ærlig. I hvilken sammenhæng ville du sige det?
Hvad skulle der ske for at sige sådan noget?
Hvis de var ekstremt grove, eller hvis de bare var…
Jeg har altid lært, at N-ordet betød, du opførte dig ulovligt,
beskidt eller bare…
Bare generelt ikke behagelig.
Da Ajike stod ved døren, hvor mange gange…
-Var det bare en eller flere… -Nej. Det var bare bang, bang.
Okay.
Og så sagde du…
-Du spurgte, hvem det var. -Ja.
Okay. Og hvad blev der sagt?
Jeg tror, hun sagde: "Hvorfor taler du sådan til mine børn?"
Jeg sagde: "Hør her. Jeg vil ikke tale med dig. Gå væk."
Hun skulle have ringet til jer.
-Okay. -Ærligt talt.
Hvis hun mente, der var noget helt galt,
forstår jeg ikke, hvorfor hun hamrede løs på min dør
og råbte og skreg.
Hvad skete der efter du sagde, hun skulle gå?
Så blev der stille lidt,
og så begyndte hun virkelig at banke løs på døren.
Hun blev ved.
Hvor længe vil du mene?
-Fem, ti sekunder? -Jeg ved det ikke.
-Eller to minutter? -Det var en længere periode.
-Sikkert 20 eller 30 sekunder. -Okay.
Okay, og da der blev stille
efter den første omgang banken på døren, hvor var du så?
Gik du et sted hen?
-Jeg vaskede hænder. -Okay.
Jeg vidste ikke, hvem der var ved døren. Jeg ville vide det…
-Okay. -Så jeg vaskede hænder.
Okay.
Så i det tidsrum var der stille, og du troede, hun måske var gået.
Du vaskede hænder på badeværelset, og så hørte du råb og banken igen.
Så gik du ud i køkkenet. Hvad lavede du der?
Jeg ledte efter min telefon.
Jeg havde lagt min telefon et sted, og gik i panik og ledte efter telefonen.
Hun blev ved med at banke.
"Jeg dræber dig." "Kom ud herfra!"
Jeg havde intet sted at gå hen. Jeg var i køkkenet.
Der er skydedøre, som altid er låst.
Der var én dør, så ingen udvej.
Jeg kunne ikke komme ud.
Hun bankede så hårdt, at spejlet på min væg rystede.
Da hun begyndte at banke på døren igen
og sagde alle de ting, indtil du affyrede pistolen,
hvor længe tror du, der gik?
-To til fem minutter. -To til fem minutter. Wow.
Det var et stykke tid.
Jeg tænkte hele tiden, at I ville dukke op.
Fordi jeg havde ringet tidligere, og ingen kom.
Jeg kunne ikke finde min telefon. Og hun bankede og råbte ad mig:
"Jeg dræber dig." "Hun gør det denne gang."
Det tænkte jeg. Hun kommer ind i huset og dræber mig.
Måske kan det her hjælpe os med at fastlægge en bedre tidsramme.
Fra du ringede til politiet og sagde, børnene var der igen og råbte,
hvad der skete under det opkald…
Da du lagde på, hvor længe gik der, før hun dukkede op
og bankede på, efter du lagde på?
-Ti minutter. -Ti minutter?
-Ja. -Okay.
Ti minutter efter du lagde på,
og de sagde: "Betjente er på vej."
Ti minutter efter det begyndte hun at banke på din dør.
Hvis vi så i din telefon eller din hjemmecomputer,
er der noget research eller i din internethistorik,
hvor du har undersøgt selvforsvar?
-Har du hørt om "stand your ground"? -Ja.
Har du undersøgt det?
Ja, da det blev nævnt i… En fyr skød…
…nogen i en kiosk, og de nævnte "Stand Your Ground"-loven.
Var det i Florida? For alle stater har forskellige love.
Jeg tror, det var Florida.
-Okay. Hvornår var det? -For flere år siden.
-For flere år siden? -Ja.
Så intet for nylig i din internethistorik?
Jeg så på det i dag.
-Så du på det i dag? -Da jeg var på Facebook.
Bare nogle ting, der var på Facebook.
Susan, du ved nok, hvorfor jeg stiller det spørgsmål.
Du er kvik, okay? Og grunden er…
Nej. Nej, bestemt ikke. Jeg ved, hvad du tænker.
Undersøgte jeg loven, så jeg kunne gøre noget?
Bestemt ikke.
Så du planlagde ikke noget, fordi du var træt af den person?
Og træt af den situation, de bragte dig i?
Vi gennemgik din første afhøring,
hvor du sagde til børnene: "Hent jeres mor."
Nej.
Du sagde noget i stil med, da de sagde:
"Jeg henter min mor." "Ja, hent hende."
Det er fint. Jeg vil også tale med en voksen.
-Jeg vil ikke tale med et barn. -Det kan jeg ikke huske.
Når nogen ringer til politiet,
bliver opkaldet registreret i vores kommunikationscenter.
Det giver os et tidsstempel.
Time, minut, sekund fra første gang opkaldet blev modtaget,
til det blev afbrudt, okay?
Det sker, hver gang nogen ringer.
Første gang, da du ringede og talte om drengene udenfor,
der trængte ind ulovligt…
Det opkald begyndte klokken 20.54.
-Lyder det rigtigt? -Ja.
Jeg kiggede ikke på uret. Jeg kan huske, at jeg ringede.
Det tidspunkt har vi noteret.
Det opkald varede i fem minutter og blev afbrudt 20.59.
-Betjente var på vej. -Okay.
Du anslog, der gik ti minutter,
efter du lagde på, indtil AJ begyndte at banke på din dør.
-Er det korrekt? -Ja.
Anden gang du ringede til politiet:
"En dame hamrede på min dør. Jeg skød hende gennem døren."
Det opkald kom til vores callcenter kl. 21.01,
to minutter efter, du lagde på med kommunikationscentret første gang.
To minutter efter alle de ting, som du siger, der skete ved din dør.
Fra at banke og banke. "Jeg dræber dig." Alle de ting.
Inden for to minutter dukkede hun op ved din dør
og gjorde alle de ting, til du trykkede på aftrækkeren,
fandt din telefon og ringede til politiet.
Det er derfor, jeg prøver at forstå…
For mig virkede det så længe. Det troede jeg.
Vi har etableret, det ikke var sandt,
at det ikke er tilfældet, men det følte du.
Det føltes sådan.
Du sagde også til mig…
Du hørte, at hun ville myrde dig.
Er det muligt, hun ikke sagde det, og det er, hvad du troede,
ligesom du troede, gik der ti minutter mellem opkaldene?
Jeg troede bare, hun sagde: "Jeg dræber dig."
Er du den Susan, der har undersøgt Stand Your Ground
og har planlagt, det skulle ske?
Der er et spektrum her. Er det Susan herovre?
Der kan også være en Susan her, der tænkte:
"Jeg har en pistol i huset. Jeg er bange. Nogen banker på døren."
"Jeg vil have, de går væk. Jeg vil…
Jeg tog pistolen og skød."
Der er sådan en Susan et sted.
Du har fundet et sted i midten, hvor du prøver at forklare det,
men det giver ikke mening.
Så det er din mulighed for
at fortælle os noget, der giver mening.
Jeg vil ikke holde det imod dig. Jeg bliver ikke sur.
Men da AJ kom den aften, hvad skete der så?
Hvad skete der?
I det øjeblik, hvor du havde pistolen i hånden.
Hvad tænkte du?
Jeg ville bare have, hun gik.
Jeg følte, hun ville komme gennem døren og dræbe mig.
Undskyld. Det troede jeg. Jeg troede, hun ville slå mig ihjel.
Okay.
Det var en enorm frygt.
-Har du det dårligt med det, der skete? -Ja.
Du sagde, du var på Facebook i dag.
Jeg tænker, du måske har set noget i nyhederne
om sagen og historien.
Hvad har du set?
Jeg smed en iPad efter barnet.
At jeg sagde alt muligt, som jeg aldrig har sagt.
Ved du, hvad jeg så? Jeg så fire børn, som ikke længere har en mor.
Og…
Jeg glemmer ikke, hvordan du blev behandlet.
Men det er ikke desto mindre børn, ikke?
Og nu har de ingen mor at tage hjem til.
Og jeg tror, du ved, det, du gjorde, var forkert.
Jeg tror, at du ved,
der allerede var betjente på vej.
Men nogle gange ringede jeg, og de kom aldrig.
Jeg forstår. Men der var gået to minutter.
For mig var det ikke to minutter, men længere. Det føltes som…
Men der er kun én virkelighed, hvor tiden findes.
Tidsopfattelsen kan variere fra menneske til menneske.
Men i virkeligheden havde du lige lagt på.
Inden for to minutter blev et skud affyret gennem døren.
Det kan ikke retfærdiggøres ifølge mig og kriminalbetjent Pinders.
Jeg forstår det ikke.
Og ifølge andre, som vi har diskuteret sagen med,
statsadvokaten, vores advokater og den slags.
Så jeg mener…
Vi har drøftet det med delstaten,
og de er enige i, at du skal sigtes for manddrab.
-Okay? -Okay.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. Jeg frygtede for mit liv.
Jeg frygtede, hun ville komme gennem den dør.
Sådan havde jeg det bare.
Og det kan jeg ikke ændre på.
Det var ren skræk fra min side. Jeg rystede.
En af de ting, jeg vil spørge om,
for på det tidspunkt, hvor jeg informerede dig om,
hvad der var sket med AJ efter skyderiet,
at hun var død, og hun havde fire børn…
Jeg observerede afhøringerne, som blev gennemført med dem,
og de følelser, de gennemgik,
og du delte nogle af de samme følelser
i de samtaler, vi havde.
Jeg kan ikke lade dig tale med dem
eller give dem en besked ansigt til ansigt.
Men det er op til dig, om du vil skrive et brev til dem for at…
Hvad end du tænker eller har på hjerte.
Du behøver ikke. Vi efterlader en notesblok og en pen.
Vi har noget papirarbejde, så vi går ud for at lave det
og tale med vores chef.
Og vi vil bare…
Jeg tilbyder det til alle, som vi ikke kan lade tale.
Det er noget, vi gør.
Forstået.
Så hvis du vil gøre det…
Vi starter på papirarbejdet, som han sagde.
Sådan forholder det sig nu.
Det er der, vi er, og jeg taler mere med dig om lidt.
Hvis du vil skrive noget til dem, ligger det der, okay?
Okay, Susan. Vi vil bede dig gå med betjenten her.
-Nej. -Hvabehar?
-Nej. -Nej, hvad?
Jeg kan ikke.
-Hvad er der galt? -Det kan jeg ikke.
Undskyld. Jeg kan ikke.
Desværre er vi nået dertil, at det bliver sådan.
Det her er ikke en dom.
Du bliver sigtet, og så får du din dag i retten til
at præsentere din side af historien.
Okay, du skal gå med betjenten.
-Nej. -Du bliver sigtet.
-Nej. -Og giver fingeraftryk.
Nej.
De tager billeder af dig,
og så bliver du stillet for en dommer i morgen.
Jeg går ikke med. Beklager.
Der er en telefon. Du kan ringe til hvem du vil.
-I fængslet. -Jeg går ikke med.
Men…
Susan, det bliver sådan.
Det kan ikke ændres nu. Du er anholdt.
Vi kan nok give hende håndjern på.
-Nu får du håndjern på. -Kom.
-Nej. -Rejs dig op.
Nej. Rør mig ikke.
-Rejs dig op, Susan. -Nej. Jeg kan ikke.
Det kan gå på to måder. En nem eller en meget hård måde.
-Jeg kan ikke. -Helst ikke på den hårde måde.
Sæt dig i vores sted. Du har ikke et valg.
-Du skal derover. -Beklager. Jeg kan ikke.
Du må forstå med den historie, du har fortalt os,
ser det skidt ud for dig, hvis du nægter at gå med.
-Jeg forstår din modvilje. -Jeg kan ikke. Jeg har det skidt.
-De har medicinsk personale. -Der er en sygeplejerske.
Du oplyser den receptpligtige medicin, som du tager.
De vil sørge for, du får den pleje, du har brug for.
-Jeg kan ikke. -Vi tager derover.
-Du skal derover… -Jeg kan ikke.
-Okay… -Kom nu, Susan. Rejs dig op.
-Vi har ikke tid til at diskutere. -Jeg kan ikke.
Okay, men forstår du, at du er anholdt, og du bliver bragt over i fængslet?
-Jeg er ligeglad. -Susan.
Jeg kan bare ikke. Undskyld.
Det, du siger og gør lige nu, er ikke rimeligt.
Jeg ved det, men jeg kan ikke.
Når du siger, du ved, det ikke er rimeligt, forstår jeg det ikke.
Jeg forstår. Jeg kan ikke. Undskyld.
Vi er i denne position,
fordi de beslutninger, du træffer, ikke er rimelige.
-Ligesom det, vi oplever lige nu. -Jeg kan bare ikke.
Jeg har haft folk i denne stol, som har gjort ting, og de rejser sig.
De går selv ud. De har gjort nogle slemme ting.
Du er ikke den eneste, men du skal…
-Jeg har det elendigt. Jeg kan ikke. -Okay.
Vi skal hen i fængslet. Det kan ikke ændres.
-Intet stopper det. -Jeg er ligeglad. Dræb mig.
Vi dræber ikke nogen. Vi bringer dig hen i fængslet.
Vi foretrækker, at du går selv.
Det vil være bedst for alle, hvis vi går derned.
-Kan du rejse dig op? -Nej.
Vil du sidde her hele natten?
Jeg ved ikke, hvad jeg gør. Jeg dør nok af et hjerteanfald.
De har medicinsk personale. Vi vil have dig derover.
Jo før vi får dig derover, jo før kan en læge tilse dig.
-Jeg kan ikke. -Det er, hvad der vil ske.
Vi giver dig håndjern på,
og hvis vi må bringe dig derhen med magt, så gør vi det.
Vi skal overføre dig til fængslet.
-Tak, fordi du står op. -Jeg…
-Jeg forstår. -Anbring hænderne bag ryggen.
Tak, Susan.
Jeg gjorde det ikke med vilje. Det var ikke planlagt. Slet ikke.
Det her er latterligt!
Vi går ud denne vej.
"Jeg er ked af dit tab. Jeg ville aldrig dræbe din mor.
Jeg var rædselsslagen for, at din mor ville dræbe mig.
Jeg skød…
…af frygt."
Det er sherif Woods. Selvom jeg ikke har talt med jer direkte,
har jeg lovet jer noget, og nu kan jeg meddele,
at vi har anholdt damen, skytten.
Hun er varetægtsfængslet.
Jeg er Ajikes mor.
I ser måske på hende og siger, at hun ikke havde meget.
Hun havde alt.
Hun havde kærlighed.
Hun havde medfølelse.
Hun havde fire dejlige børn.
-Voks ikke op med skyldfølelse. -Præcis!
Sig ikke "Mor døde på grund af mig."
Nej, mor valgte at stå op for dig.
For mor vidste, hvis hun tillod folk at nedværdige dig,
og hun ikke stod op for dig, ville du vokse op med en følelse af,
at du var en, andre kunne nedværdige.
Hun valgte dig frem for sig selv.
Det gør mødre.
Jeg vil have, du bliver alt, hvad hun ønskede, du skulle være.
Den aften, hvor…
…det skete, faldt jeg i søvn i min tantes bil.
Og jeg drømte, hun viste sig som en engel.
STAND YOUR GROUND-LOVEN FORBINDES MED EN STIGNING PÅ 8-11 PROCENT
I ANTALLET AF DRAB, ELLER OMKRING 700 EKSTRA DØDSFALD HVERT ÅR.
UNDERSØGELSER HAR PÅVIST PÅFALDENDE RACEFORSKELLE.
HVIDE AMERIKANERE FRIKENDES OFTERE NÅR DE PÅBERÅBER SIG SELVFORSVAR,
ISÆR NÅR DE DRÆBER SORTE.
Medlemmer af juryen,
I er blevet udvalgt og taget i ed som juryen, der skal høre sagen
i Florida mod Susan Louise Lorincz.
Susan Lorincz er sigtet for manddrab med et skydevåben.
Så du Isaac og Izzys mor række ud efter dørhåndtaget?
Nej.
Hørte du Isaac og Izzys mor sige: "Jeg dræber dig"?
Nej.
Hørte du på noget tidspunkt Isaac og Izzys mor sige:
"Jeg dræber dig"?
Nej, sir.
Der har været skyderier i det kvarter før.
-Protest. Relevans? -Ja.
Taget til følge.
Det er et plastik-lignende skilt,
som sælges i butikker, med en metalpæl.
Okay.
PRIVAT EJENDOM
Frøken Owens sagde, at hun sagde til Susan Lorincz den aften:
"Næste gang du skælder mine børn ud, må du tage det op med mig."
-Ikke? -Korrekt.
Har du fortalt nogen af de børn, at de ikke måtte gøre det?
Nej.
Hvorfor kunne du ikke gøre det?
-Det er ikke min ejendom. -Okay.
Foto 12 af stadie 1.
-Nærbilledet af de to rulleskøjter? -Ja.
Jeg ved ikke, hvor hun er. Jeg er i mit hus. Jeg åbnede ikke døren.
Da jeg ankom til stedet, var der totalt kaos.
Jeg så offeret ligge på jorden.
Flere personer sagde, hun var blevet skudt.
Så du, om der var skader på ydersiden
af døren udover skudhullet?
Jeg så intet af betydning.
Fandt du noget af betydning i skraldespanden
under markør nummer tre?
-Der var to skydevåben. -Okay.
Det er skydevåbnet.
Hvis beviserne viser noget andet end det, du siger, ser det ikke godt ud.
Tvang eller truede du hende for at få hende til at tale med dig
den anden gang den 6. juni?
Nej.
To minutter efter, du lagde på med kommunikationscentret første gang.
I de to minutter sker alle de ting,
som du siger skete ved din hoveddør.
Denne sag kræver, at I som jury besvarer et spørgsmål.
Var det rimeligt at skyde
gennem en lukket og låst metaldør
mod en, der bankede og råbte på den anden side?
Det er det ultimative spørgsmål.
BEVISBYRDE - SELVFORSVAR
Hvis I er et sted på kortet, bortset fra den røde del forneden,
skal I finde Susan Lorincz ikke skyldig.
Retsbetjenten læser nu dommen.
Skyldsspørgsmålet.
Vi, juryen, finder tiltalte skyldig i manddrab.
Har staten bevist uden for rimelig tvivl,
at tiltalte personligt affyrede et skydevåben?
Ja, det siger vi alle den 16. august 2024.
Frøken Lorincz, juryen har fundet dig skyldig i manddrab med et skydevåben.
Du bliver varetægtsfængslet i Marion County-fængslet uden kaution.
-Tak. Held og lykke. -Tak, dommer. Må vi gå nu?
-Ja, frue. -Tak.
Gudskelov, Jesus!
DEN 25. NOVEMBER 2024 BLEV SUSAN LORINCZ IDØMT 25 ÅRS FÆNGSEL
FOR AT HAVE DRÆBT AJIKE OWENS.
DOMMEREN MENTE, AT SKYDERIET SKYLDTES
VREDE SNARERE END FRYGT.
TILEGNET AJIKE OWENS' MINDE - ISAAC, ISRAEL, AFRIKA OG TITUS
Tekster af: Charlotte Reeve