Downloaded from YTS.MX
FILMENS HOVEDINNHOLD BESTÅR HOVEDSAKELIG AV OPPTAK FRA POLITIETS KROPPSKAMERA
Official YIFY movies site: YTS.MX
I EN PERIODE PÅ TO ÅR.
29-68. Kode 2.
Nørdøstlige enhet. Underrett oss og gjenta.
-911. Hva gjelder det? -Noen har blitt skutt!
Kom hit! Kom hit, gutter! Kom hit!
Kom hit. Bli her.
-Sikker på at hun ble skutt? -Ja!
Herregud! Hvorfor gjorde hun dette?
Våkne. Du…
-De kommer så fort de kan. Hvor er… -Her! Det er her!
-Medisinsk nødpersonell. -Hun ligger på bakken!
Sone én. Marion.
Marion-Ashland to.
Vent.
Herregud!
-Jeg er utafor. -Greit.
Politi! Kom ut med hendene over hodet!
Det er Marion County-politiet! Kom ut med hendene over hodet!
DEN PERFEKTE NABO
Det er 5. juni 2023 klokka 9.38. Vi er på et skadested. Vi rekognoserer.
-Jeg iverksetter prosedyren. -OK.
Politiet.
Det er fra politiet!
-God morgen. -Står til?
Bra. Jeg et er etterforsker i politiet.
Vi etterforsker hendelsen som inntraff fredag kveld.
-Kan jeg sette meg? Stolen er ødelagt. -Jeg skal hente en stol.
-Hvor lenge har du bodd her? -I rundt tre år.
Har hun bodd her hele tida?
Nei, hun flytta inn etter oss. Har vel bodd her i to år.
-Jeg er ikke sikker… -Det går bra.
I omtrent to år, altså.
Sånn som jeg har forstått det, har alle, alle barna
problemer med denne dama.
-Hvilken klasse går du i? -Femte og…
-Du er nettopp ferdig, begynner i sjette? -Ja.
Vi skal snakke om sannhet og løgn, OK? Jeg skal gi deg noen eksempler.
Hvis jeg fortalte deg at ei lita jente kom inn i rommet og fargela veggene røde
med en fargestift og sa at hun ikke gjorde det.
-Sannhet eller løgn? -Løgn.
Hvis hun fargela dem røde og sa
-"det gjorde jeg", er det sannheten? -Ja, sir.
Kan vi holde oss til å snakke om ting som er sant?
Ja.
Har du sett denne dama før?
-Ja, mange ganger. -Mange ganger.
Hun liker ikke at folk leker der, der hun bor, på gresset der borte.
-Akkurat. -Fordi…
hun mener at det er hennes eiendom.
OK. Var hun… Kan du huske at hun sa noe annet?
-"Jeg melder det til politiet." -OK.
-At vi lekte der. -OK. Greit.
Vi er på åstedet. Vi er i gang.
25. FEBRUAR 2022
-Hvorfor ringte du? -Fordi dama der slo meg med et skilt.
Barna hennes lufta hunden på eiendommen. Det står "ingen gjennomgang".
De tar alltid med hunden, den driter alltid.
På fortauet. Det er så mye. Jeg ba henne ha hunden der borte.
Jeg skulle ta bilde. "Du tar bilde av barna mine", sa hun.
Nei, sa jeg. Så kom hun opp i trynet på meg.
Hun tok opp skiltet, kasta det mot meg og traff meg i beinet.
-Du heter… -Susan Lorincz.
-Stav etternavnet ditt, Susan. -L-O-R-I-N-C-Z.
-Hva var det for skilt du nevnte? -Skal jeg hente det?
Som du ser, kasta hun det på meg.
Hun burde ikke tatt det. Det tilhører huseier.
Jeg skulle kjøpe her. Etter dette flytter jeg. Jeg kjøper ikke rekkehuset.
Jeg ser at du smiler. Du vet hva det gjelder?
-At hun ringte politiet? -Du er på telefonen, smiler.
Ja, for dette er…
Det er morsomt, for jeg er den som aldri går ut og sier noe.
Men i dag følte jeg bare…
Før hun flytta inn, var den store, åpne plassen
et sted barna spilte kickball og amerikansk fotball der.
Da hun flytta inn, ville hun ikke ha dem der. "Privat eiendom", sa hun.
Jeg sa at hun ikke eide det.
"Hvis de teknisk sett ikke er på din tomt,
kan du ikke si at de ikke får gå tur med hunden eller spille ball der."
"Dere svarte er alltid…" Hun sa noe sånt.
Jeg rikker meg ikke. Hun presser skiltet opp i trynet på meg.
Når hun vil ta det opp, tar jeg det opp og kaster det.
Jeg løfta det opp og kasta det idet jeg gikk.
"Jeg kan også kjøpe et skilt, men det betyr ingenting."
-Men hun sier at det ble kasta på henne. -Jeg kasta det, ja, helt ærlig.
-Det traff henne. -Jeg traff henne ikke.
Ikke med vilje, nei.
Har du legitimasjon på deg, eller skal jeg…
Kan jeg få prate med deg, ma'am?
-Med meg? -Ja, ma'am. Så du noe?
-Nei. Jeg kom nettopp ut. -OK.
-Sa dattera di at hun så noe? -Hun fortalte meg at de krangla.
At hun hadde plukka opp et skilt.
Og idet hun tok opp skiltet, gikk hun og kasta det bak seg.
Men det traff ikke dama. Det var alt.
Men den dama der… Jeg så det ikke, altså.
Men dama legger seg alltid ut med barna.
-Hun… -Den dama?
Ja. Hun prøver alltid å filme barna. Sier mye sprøyt. Men jeg så ingenting nå.
-OK. Greit. -Ja.
Hvordan staver du… Hvordan uttaler du fornavnet?
-Ajike. -Jeg er betjent…
-Hvordan går det? -Skjer?
-Nok en dag på jobben. -Ring meg, da.
-Ma'am? -Ja.
-Så du noe? -Ja, hun rørte ikke dama.
Hun bare plukka opp den greia. Det var alt.
-Hva? -"Ingen gjennomgang"-skiltet.
Kasta det på beinet.
Nei, hun kasta det ikke. Hun kasta ikke det jævla…
Det sa London, for…
-Hun kasta det ikke… -Hun slang det.
Han vil ikke snakke med deg. Hun la det ned, og dama var tilfeldigvis der.
Hun kasta det ikke på dama, rørte henne ikke.
Hun ba bare dama om å slutte å kjefte på ungene. Hun kjefter på alles unger.
OK, vel… Da hadde jeg ikke gått over dit mer.
Kanskje hun ikke liker det fordi jeg er svart.
Det er trakassering. Hun eier det ikke. Hun kan ikke be folk…
Etter at hun har sagt det mye, har barna slutta å gå dit.
Hva betyr det?
-De kan ikke gå dit. -Er det hennes, er det greit. Men…
Det spiller ingen rolle. Hun leier her, akkurat som dere.
Hvis noen gikk her, du ringte oss
og vi så dem på eiendommen, var de ulovlig her.
Neste gang vi kom, hadde de havna i fengsel. OK?
-OK. Vel… -Det er sånn det funker.
Du har samme rettigheter som henne, så…
Ikke la dem gå dit om hun ikke vil ha dem der.
Huseieren satte opp skiltet av en grunn.
-Sånn er det. OK? -Greit. Sånn er det. Helt klart.
-OK. Det går fint. -Ikke noe problem.
Jeg forstår hvordan det føles. Derfor kjøpte jeg meg hus.
-Dette er vårt siste år her. -Ja…
-Forhåpentligvis. -Ja!
Saken er avslutta!
Jeg rapporterer det som legems- beskadigelse, men vi arresterer ikke.
-OK. -Greit.
Det at hun kasta skiltet på meg…
Ingen sier at de har sett det. Ingen troverdige vitner, så…
Så beleilig, da.
-Greit? -Tusen takk.
Bare hyggelig.
-Trenger du noe mer? -Nei, vi tar oss en liten spasertur.
Beklager. Han er så leken.
-Jeg vil ta på den! -Jeg elsker pelsdotter, altså.
-Hva heter han? -Cash.
-Cash, ja. -Cash Money.
Vi snakker med folk, spør om noen hørte, så eller vet noe
om folk som var innblanda.
For å være ærlig, sir, er alt jeg vet at den dama…
-Den svarte dama? -M-m.
Hun var sammen med barna. Hun oppførte seg ikke truende.
-I det hele tatt. -M-m.
Hun har et lite barn på to eller tre år. Hun er alltid inne i huset sammen med ham.
De andre to, de to små guttene og den vesle jenta,
det er de som alltid er ute og leker.
Jeg har aldri hørt noe negativt om denne dama.
Ajike var mora med stor M.
Hun var avdelingsleder på en McDonald's-restaurant.
Hun styrte mye med turnusen sin.
"Jeg kan ikke jobbe denne dagen." Sånn at hun kunne stille opp for barna.
Hun ofra alt for at barna skulle kunne gå på privatskole,
dra på fotballtrening, turntrening og dansetrening. Alt mulig.
Hun fortalte at det var ei hvit dame som bodde over gata, som alltid
plagde barna og kalte dem stygge ting.
10. AUGUST 2022
Hvorfor er de på privat grunn? De leier ikke her.
Hvis de ikke klager, kan jeg ikke vise dem bort.
Da sender jeg dem varsel om stevning. Får advokaten min til å gjøre det.
Dette burde du vite, innen eiendomsrett… Det er sivilrett for vår del.
…har du rett til ro og stillhet på din egen eiendom.
-Ja. -Det står i loven.
Det er sivilrett. Det håndterer ikke vi.
Jeg skjønner, men barna burde ikke være der.
De burde ikke rope og løpe rundt heller.
Foreldrene har ikke skikk på dem. De er bare…
Jeg forstår at det plager deg, men jeg vil heller ha hoiende barn
som leker og koser seg enn barn som stjeler biler og raner folk, så…
-Da får vi vel se, da. -Greit. Ha en fin kveld.
-Vel. For ei jævla… -Ja.
-Jeg eier nabohuset. Leilighet nummer tre. -OK.
Jeg satte opp et skilt med "ikke tråkk på gresset" på tomtegrensa.
-Du satte det opp? OK. -Ja.
Jeg sa at jeg ikke råda over mer enn min egen tomtegrense.
Det er en veldig liten del. Det meste av området tilhører det andre huset.
-OK. -Det er der de leker mesteparten av tida.
Jeg har problemer med naboens barn. De kommer bort og skriker som idioter.
I dag svartna det for meg. Jeg klarte ikke mer, kalte barna åndssvake.
Så kom mora og skreik at jeg ikke skulle kalle dem det.
"Jeg skal sørge for at du havner på hjem."
Er det noe jeg kan gjøre med disse menneskene?
For de begynner å bli tåpelige. Altså…
Jeg plager ingen. Jeg er enslig og jobber hjemmefra.
Jeg er stille og rolig, den perfekte nabo. Man ser meg knapt.
-Sone én, Marion. -Nummer tre.
En og to er på den sida, tror jeg.
22. DESEMBER 2022
-Hei. Står til? -Hei. Det er fra politiet.
-Hei. -Hva skjer i kveld?
Mange unger skriker for full hals og løper rundt.
Jeg parkerte her for å ikke måtte høre på all hylinga.
Så fort jeg flytta den, kom ungene. Jeg ba dem om å stoppe.
De vet at de ikke skal være her. Den lille ungen ber meg om å holde kjeft.
Jeg sa: "Ikke vær respektløs." Han krangla med meg.
Jeg sa: "Jeg er dr. Lorincz. Ikke be om å holde kjeft."
Han kalte meg ulike ting. Jeg ba ham om å slutte.
-Jeg skal snakke med ungene. -OK.
-Hei! -Hei, det er fra politiet.
Jeg er betjent Heckman.
Har noen av dere kødda med denne dama?
-Nei! -Nei. Vi spilte fotball.
Kan jeg bare si… Vent. La meg bare si noe kjapt.
OK.
Siden dette er en åpen plass, er ikke alt dette hennes eiendom.
Mannen som bor der, sier at barna kan leke her.
De liker å spille ball der.
-De bor der. -De har…
De var ikke i nærheten av henne. Se på kameraopptaket hennes.
Hun kom ut og kjefta på dem.
Jeg har kjefta på henne før, for det er jo snakk om barn.
-Jeg bor her. -Akkurat.
Alle i kvartalet har kjefta på henne for måten hun snakker til barn på.
Når en voksen sier noe, ringer hun politiet.
-Barn er barn. Det forstår jeg. -Nettopp.
-Det forstår jeg. -Ikke sant.
-Hva er det som foregår? -Dette er mora som snakka med henne.
-OK. -Pakk sammen.
-Har dere skoleferie? -Ja.
-Når begynte den? -Forrige fredag.
-Hva? -Ja.
-Noen har ikke ferie før i morgen. -Noen tråkka i det.
-Det er hundebæsj her. -Vi tråkka i det.
Vent.
Beklager. Jeg kommer litt nærmere, for jeg hører nesten ikke hva du sier.
Jeg spurte ut sønnen min, det var ham hun kjefta på.
Jeg sendte de to andre ungene inn, nok lek for i dag.
Vi gikk inn. Så banka jeg på døra hennes.
Umiddelbart sa hun: "Kom deg til helvete vekk fra tomta mi!
Du er på privat grunn. Kom deg til helvete vekk."
Jeg sa bare: "OK, jeg er her sammen med sønnen min og vil bare spørre deg
om hva som skjedde. Jeg var ikke der."
Barn vil være barn, sånn er det jo bare, og så sier hun noe, mens de svarer.
-"OK, Karen", eller noe sånt. -Ja, ikke sant.
Da sier jeg ifra til dem. Men hun er jo til syvende og sist den voksne.
Jeg ber dem si ifra, så kan jeg snakke med henne.
Hvem sin mor er du?
Ikke… Nei da. Alle er mine. Nei, beklager. Barna mine er ikke her.
-Men de leker alltid med dem her ute. -La meg få snakke med dere.
Hva kalte hun dere?
-Hun kalte oss "åndssvake". -Åndssvake.
-Åndssvake. K-ordet. -K-ordet.
-F-ordet. -OK.
-Hun kjører den bilen. -Akkurat.
Hun parkerer her og utløser bilalarmen fra inne i huset.
Ja, hun sa at hun pleier å parkere her.
Så kommer hun ut. "Dere er for nær bilen, dere tar på den."
Forrige gang hun gjorde det, sa jeg til barna…
Jeg var ute med hunden og så henne komme. De sa: "Mamma, hun utløste bilalarmen.
Vi gjorde ingenting." Akkurat denne dagen ba jeg dem om å komme til meg.
Så så vi på sammen. Og helt vilkårlig, hvert sjette minutt, liksom,
så gikk alarmen uten at noen var der. Da sa jeg at de kunne leke igjen.
Så kom hun ut. "Dere er for nær bilen. Dette er privat eiendom."
De var ikke der, og hun utløste alarmen.
-For å være slem. -La barn være barn.
De terroriserer ikke nabolaget.
De ringer ikke på og løper. De driver med ballspill.
-De tuller ikke med noen. -De leker gjemsel. Seriøst, liksom.
Ja. Ja, ma'am. Jeg skal si ifra til partneren min.
-Vet dere hva djevelens advokat er? -Nei.
-At jeg er på begge sider. -Ja.
Jeg må vurdere begge sider i alle situasjoner. Jeg har også vært barn.
Vi har alle vært det. Da var vi høylytte. Vi likte å rope, skrike og slåss.
Jeg skjønner. Men når det er nært en annens hus, kan det bli irriterende.
For å være helt ærlig. Men har dere tillatelse til å være der,
så kan jeg ikke så mye mer.
Men det er ikke greit å gå inn i hennes inngangsparti.
Hun sier at dere gjorde det, ikke jeg. Jeg så det ikke, så jeg vet ikke.
-Hun har kameraer. -Hun filmer oss.
Ja, OK.
Jeg vil at dere skal løpe rundt og rope og hoie alt dere vil,
for jeg vil heller se dere leke ute enn at dere er på TikTok, OK?
-Ja. -Sant?
Kjefter hun på dere, må dere si det til en voksen.
Ikke legg dere ut med henne.
For når dere gjør det, kan hun stille dere i et dårlig lys.
Og dere leker jo bare.
-Ja. -OK.
Forstår dere alt dette, forstår dere hva jeg mener?
Jeg vil at dere skal framstå som de snille. Greit.
-Takk. -Bare hyggelig.
Mamma sa at de var der borte og drev med ballspill.
Den gamle mannen bor her borte.
-Han blir med og spiller. -Har ingen problemer med ungene.
-Hun er det eneste problemet. -Ja.
De skulle leke ute.
Jeg sa: "Skjønner. Dere ler." De sa: "Noen ganger."
-Det er barn. -Ja.
"Noen ganger kjefter hun selv om vi bare sitter her."
Det var det mora sa. Det er ingen der.
Henger ungene på plassen, så utløser hun bilalarmen.
Hun er bare…
-De bør få noen kinaputter. -Ja, ikke sant.
-Ha en fin kveld. -Takk.
Ja.
For en gærning.
-Det er en åpen plass de kan leke på. -Nei.
Det er to parseller. Én tilhører ham, én tilhører naboen.
-Det er ingen åpen plass. -Du eier den ikke, engang?
-Jeg forstår. -OK.
Vi har bedt barna om å ikke plage deg.
Og at hvis du sier noe til dem, så skal de hente foreldrene og…
Hva med trusselen hennes om å gi meg juling?
Det var ikke det hun sa at hun sa.
-Helt ærlig. Det sa hun. -OK.
Det blir uansett ord mot ord.
Barna sa at da du kom ut, så oppførte du deg aggressivt mot dem.
-De var redd for at du skulle skade dem. -Ja, særlig.
Jeg… Jeg må tro deg, men også dem. Alt kommer til å bli dokumentert.
Vil du ha politirapporten, kan du ringe lensmannskontoret og få den.
-Greit. Det hadde jeg aldri bedt om. -Greit, ma'am.
-Helt utrolig. -Ring hvis det blir problemer igjen.
-Vi har bedt dem om å gjøre det samme. -OK.
Er det problemer med denne personen?
Sjekker du hvor mye hun har ringt oss i historikken, har det vært uten stans.
Så skaffet hun seg lufthorn.
Hun åpna døra og sto der.
-Det skremte vettet av meg. -Ja.
Hun kjørte pickupen sin ut på plassen.
Hun rusa motoren skikkelig kraftig.
Jeg sverger på at jeg trodde at hun traff en av ungene.
-Hun råkjørte videre ut av nabolaget. -M-m.
14. MARS 2023
Han kjører inn, og ei dame kjører inn i porten,
hun kjører fram og tilbake, jeg vet ikke… Hun må ha blitt låst inne,
men jeg vet ikke hva hun gjorde der i utgangspunktet.
-Porten er alltid låst fra innsida. -OK.
En annen gang ble en fyr låst inne, og da ringte han meg og ble sluppet ut.
-Ja vel. -Det er så enkelt. Det er ikke åpent her.
-Akkurat. -Man må registrere seg, og…
Greit. Gi meg et øyeblikk.
2000. Nissan-bil. Grå. 10-54…
-Hun bor rett nedi gata. -Juliett, Foxtrot, Echo…
Vedkommende kjørte farlig fort. Nekta å stoppe.
ADGANG FORBUDT FOR UVEDKOMMENDE
-Et øyeblikk! -Men i jøsse navn.
Det er fra politiet.
Hva vil du?
-Heter du Susan? -Ja.
Kan du komme ut?
-Jeg hadde lagt meg. -OK.
-Hei. -Jeg er i bare nattkjolen.
Har bare et par spørsmål. Jeg er betjent Paddock fra Marion County-politiet.
Hvor har du vært i dag?
-Her. -Du var her?
-Er det din pickup? -Ja.
OK. Jeg må lese opp noe før jeg spør om noe mer.
-OK. -Har du latt noen låne bilen din i dag?
-Nei. -Ikke?
Så vidt du vet, har bilen stått her i hele dag?
-Jeg måtte ut, hadde punktert. -OK.
Kan du komme ut hit litt?
Jeg må lese opp dette, for jeg må stille veldig direkte spørsmål.
Du har rett til å tie. Alt du sier, kan bli brukt mot deg.
Du har rett til å snakke med advokat og ha ham til stede. Har du ikke råd…
-Kan jeg ta på meg noe? Det er iskaldt. -Nei. Kom tilbake.
Fortsett å snakke. La meg bare få ta på meg noe.
-Forstår du rettighetene jeg har lest opp? -Ja.
Vil du snakke med meg nå?
-Nei. -Hva?
-Nei. -Nei?
OK.
Siden du ikke vil snakke med meg, må jeg
finne bilføreren som så deg der. og vise ham et bilde av deg.
Når han identifiserer deg, så kommer han til å anmelde dette.
Da kommer jeg tilbake og må…
Du har alt sagt at du ikke vil snakke. Alt du sier fra nå, kan jeg ikke bruke.
-Jeg går ikke videre her. -OK.
Det er greit at du ikke vil snakke med meg.
Jeg forsto ikke hva det var.
-Du har… -Vel…
Du forsto hva det var, for du begynte å si det, og nå sier du at du ikke forsto.
Det der er jeg ikke med på.
OK. Jeg har tatt medisiner. Det var derfor jeg ikke ville snakke.
Beklager. Jeg fikk panikk, og da fyren låste meg inn, trodde jeg…
Beklager. Jeg har blitt voldtatt og banket opp tidligere.
Derfor fikk jeg panikk. Jeg fikk skikkelig panikk.
Jeg trodde jeg var i trøbbel, at noen skulle skade meg.
OK. Dette er saken, slik den blir.
Noen må betale for porten, du ødela den kraftig.
Jeg ødela bilen min også… OK. Jeg fikk panikk.
-OK. Jeg skal snakke med ham. -Jeg prøvde å komme meg ut.
Jeg skjønner.
Susan kom ut og skreik,
og så var det språkbruken mot barna, da.
-Som Susan brukte? -Ja.
-Beskriv hva det var hun sa. -F-ordet. K-ordet.
-B-ordet og F-ordet. -Hun kalte dem "slaver".
Hun sa at plassen de sto på, ikke var flukttuneller fra slaveritida.
Hun kalte småungene "negere" og alt mulig.
25. APRIL 2023
Leter dere etter en hund her?
-En hund? Hvilken farge? -Vet ikke.
-Kom hit, Shenaya! Nå er det kveld. -Hvilken farge har den?
Leter dere etter en hund, prøver å få den inn i en bil?
Nei. Karen-dama ringte.
Karen-dama ringte.
-Vet ikke hvorfor hun kaster bort tida. -Hun sier… Hun…
-Ungene leker jo bare her. -Hun kom ut og begynte å si stygge ting.
-Hun rakk finger. -Fordi dette er et offentlig område…
Karen-dama ringte.
Dette har jeg vært borti før. Jeg skal prate med fyren.
-Jeg kom nettopp ut. -Står til?
-Ni av ti ganger ringer den dama. -Vi vet det.
Ungene leker, og hunden løper rundt. De leker alltid der.
Mannen der sier at de får leke på gresset.
Jeg vet ikke om hun der er schizofren, bipolar…
-Er dette utleieboliger? -Ja.
Man kan kjøpe noen av dem. Jeg tror at hun eier.
Men det er ingen tomt, bare huset. Det er en tomannsbolig.
-Hun gjør det hele tida. -Ja. Har vært her før.
Da de lekte sisten og var "på ulovlig område".
-Hun gjør det hele tida. -Jeg skal snakke med henne.
Alt i orden.
-Jeg snakker med henne. -Skal du kjefte?
-Hun hadde spurt… -Ja.
Hver gang jeg går forbi,
tror hun at vi skal stjele eller gå inntil bilen.
-Hvor gamle er dere? -Vi er elleve.
-Kan dere kjøre bil? -Nei.
Jeg kan kjøre gokart.
Jeg kan kjøre gokart!
-Hei. Står til. -Hei. Bra. Susan?
-Ja. -OK. Hva er det som foregår?
Barna fra andre siden av gata og kameratene er der borte.
De tråkker på skiltene. Han har en valp. Han vil legge valpen i bilen min.
-Det vil jeg ikke. -På lasteplanet? Hvem?
Den lille som poserte for meg, siden han trodde at han var så sjukt søt.
Den ungen der.
-La han hunden oppi? -Han prøvde.
-Hva slags hund? -En liten hund.
OK.
Barn gjør dette hver dag.
-Hun ringer politiet. -Dere oppfører dere som barn.
-Ja, fordi vi er barn. -Jeg vet det.
-Derfor bekymrer vi oss ikke. -Enhver dag jeg er der…
Mora hans har gått til angrep på meg, kasta skiltet på meg.
Jeg gjør ingenting ut av meg.
Jeg er stille. Jeg forventer respekt fra naboene.
-OK. Takk. -Beklager at det skjedde.
-Greit. -Jepp.
-Kom hun ikke ut? -Jo. Nettopp ferdig.
Forklarte du henne at hun ikke trenger å ringe hver gang ungene leker ute?
De har visst tråkka på det. Dette ser nedtråkka ut også.
De har tråkka på skiltene og løpt forbi vinduene hennes.
De har ropt, ringt på og stukket og banka på døra.
På et tidspunkt må du godta at du bor i nærheten av barn.
Hun er også den eneste som noen gang ringer.
Ja.
Nei!
Vi tar oss av hun der, men den sjefete kan dere sette i fengsel.
Hun må ikke i fengsel.
Vi stikker, men kan dere gjøre meg en tjeneste
og følge med, slik at barna ikke løper bort dit,
for vi hadde satt pris på å ikke få en masse telefoner
om å komme hit hele tida uten grunn.
-Vi vet hva greia er. -Ja.
Dette er den sjuende gangen, det er to ganger i uka, liksom.
Vet du hva? Da jeg vokste opp, gjorde jeg akkurat det samme som disse barna.
Jeg drev antakeligvis, jeg vet ikke…
Jeg plagde nok en av mine eldre naboer som hata barn, sant?
Jeg sier ikke at det er riktig.
-På vår tid, kom de bare ut og trua deg. -Ja, kanskje…
-Kom ut med beltet, ikke sant. -Men da sprang man som bare faen.
Jeg vokste opp da foreldrene var såpass
at du først ble straffa der og så straffa hjemme. Skjønner?
Jeg forstår det, altså, men som du sier, barn er barn.
Det er derfor vi ikke tar dette så veldig alvorlig heller.
-Foreldrene her er bra folk, så… -Ja.
Jeg passer like mye på andres barn som mine egne.
-Vet du hva ungen i rød skjorte heter? -Rød skjorte? Hvem?
-Den som står der. -Den lave?
-Ja, -Den, ja.
Nei. Hva het… Afrika. Afrika. Hva heter broren din?
-Storebroren min? -Ja.
-Isaac. -Han som står der i rødt.
Han med rød skjorte? Izzy.
-Har han en liten valp? -Nei.
Jo.
Hun sier at han ville legge hunden i bilen.
Ja.
-På lasteplanet? -Klarer han å løfte hunden?
Hunden er større enn ham.
-Puddelen er større enn ham. -OK.
Den hunden er så høy og er omtrent så brei.
-Han er ikke så høy. -Han får ikke løfta hunden.
-Han kan prøve. -Det er umulig.
OK. Trenger dere noe mer fra oss, eller går det bra? OK.
-Ta det med ro. Hold dere trygge. -Greit.
-Ja. -Ja. Takk. Vi ses.
Greit. Ha det gøy, da.
Vi naboer har snakka om hvorfor hun ikke flytter.
Da jeg flytta inn, sa hun at hun skulle flytte.
I februar sa hun at hun skulle flytte i mars.
Jeg har lurt på hvorfor hun aldri har dratt herfra.
22 MAI 2023
De går inn på eiendommen min uten lov.
Jeg ringte i går, men ingen kom.
Mora til ungene kan ha gått imellom.
Hun sto ute og venta.
Jeg har bare det brente skiltet de kasta. Greit, så prøver de å gi meg en beskjed.
Tusen takk, liksom.
Er det det at du vil se den fengsla eller måtte bøte for det på noe vis?
-Ja, helt klart. -OK.
Jeg liker å være ærlig med alle, sånn at de vet hva vi kan gjøre for dem.
Dette blir bare et politidokument, siden du ikke har videobevis…
-Jeg vet det. -…av ildspåsettelsen, av forbrytelsen.
Derfor blir det bare et internt politidokument, mer eller mindre.
En annen dag fortalte vennen min at dama der borte…
viste barna at hun hadde en pistol.
M-m.
Vi lekte, så vifta hun med pistolen. Jeg og Isaac ropte: "Løp!"
Vi gjemte oss bak denne bilen.
Hver gang basketballen havna der, oppførte jeg meg bra,
for jeg ville ikke bli skutt bare for å ha gått i oppkjørselen hennes.
Kanskje det var to dager før det?
-To dager før hun viste fram pistolen? -Ja.
2. JUNI 2023
Hva gjorde du på dagtid i solskinnet på fredag?
Jeg, pappa og vennene mine lekte.
Hun tok bilder av at vi lekte.
LORINCZS TELEFON
-Hvorfor filmer hun? -Det er ingenting å filme!
Still dere på rekke!
På rekke! Er alle klare?
Lillebroren min henta meg og sa at hun gamle…
Ikke vondt ment, men at den gamle, hvite dama oppførte seg spinnvilt.
Jeg sa: "La meg se hva det handler om."
Jeg spilte basketball utendørs,
og så plutselig et par rulleskøyter fly mot Izzy.
Da gikk Izzy og jeg bort hit. Han sa at kvinnen hadde et nettbrett.
Kvinnen tok vel det, da. Han kom bort og sa at hun kasta rulleskøyter på ham.
Isaac og jeg gikk bort dit, og så kom hun ut.
Hun begynte å svinge en paraply og kalte oss tjukke i huet.
Det neste jeg hørte ham si, var: "Izzy. Gå og hent mamma."
911, hva gjelder det?
Unger kommer inn på tomta, står der og lar leker ligge igjen.
De hyler og skriker. De er helt ufordragelige.
Jeg kasta rulleskøytene over på den andre sida.
-Gutten sier at han skal gi meg juling. -Er han der nå?
Ja, det er flere unger der nå. Jeg frykter for livet mitt.
Jeg er veldig redd.
-Var det våpen involvert? -Nei.
Gutten sier at jeg tok iPad-en hans og masse annet tull, som ikke er sant.
Jeg liker ikke at unger truer meg med juling,
at de skal få noen til å drepe meg. Dette er helt hårreisende.
De bare plager og plager meg. Jeg er lut lei av disse ungene.
Nå som de har fri fra skolen, er det det ville vanvidd.
Unngå den personen og hold dører og vinduer lukka.
En betjent kommer så fort som mulig. Vil du betjenten skal kontakte deg?
-Ja, vær så snill. -Greit.
For mora hans venter på betjenten og kommer til å si at jeg trua ungen hennes.
Det er ikke sant.
Jeg legger på, men ring oss tilbake
hvis noe endrer seg, du får mer informasjon eller om de drar. OK?
OK. Takk.
Izzys mor gikk ut
og ble skikkelig sint.
Hun begynte å gå mot huset til dama,
og så begynte hun å hamre på skyvedøra hennes,
og så på den vanlige døra.
Det er ikke som om noen kaster seg mot døra, det er noen som hamrer på den.
"Som sagt, slipp meg inn."
Jeg hører banking. Hun svarte ikke.
Så hørte jeg banking igjen, men denne gangen var det høyere.
Bank, bank, bank.
Mens bankinga foregikk, skreik ei dame av full hals.
Med sint stemme sa hun: "Hvorfor tok du min sønns nettbrett?"
"Kom ut, kjerring", eller noe sånt. "Du hører meg, kjerring."
Hvor var dama? Hvor gikk dama med blondt hår?
Hun var inni huset sitt.
Hørte du den blonde dama si noe som helst?
Nei.
Var denne bankinga over en lang eller kort periode?
Det var bare to bank. To bank var det hun rakk.
Og så… pang!
Ring 911!
Hei! Ring 911!
Vær så snill. Hun skjøt mora mi!
-Hvem skjøt mora di? -Karen-dama! Med en jævla pistol!
911, hva gjelder det?
Jeg tror at noen nettopp ble skutt. Jeg hørte ett skudd, og så skreik alle.
"Ring politiet!" Tror noen har blitt skutt. Bli her, gutt!
-Ring 911! Skynd dere! -Ja.
Naboen min har kjefta på ungene ute,
og plutselig hørte jeg noe som hørtes ut som et pistolskudd.
Den gamle dama som alltid ringer politiet.
Det ser ut til at vi får inn flere meldinger om dette.
911, hva gjelder…
Noen har blitt skutt! Mora hans ble skutt. Ligger mora di i gresset?
Ja!
-911, hva er adressen? -1-6-6-2 Southwest 107th Lane.
SUSAN LORINCZ' STEMME
Herregud. Ei dame prøvde å bryte seg gjennom døra.
Jeg skjøt gjennom døra. Herregud…
-OK. Hva heter du? -Susan Lorincz.
OK, det som skjer… Pust dypt inn. Ro deg ned.
Visste ikke hva jeg skulle gjøre, skjøt mot døra, trodde hun skulle drepe meg!
-Kjente du henne? -Ja, hun er…
Hun har vært på meg flere ganger på grunn av barna, som kommer hit hele tida.
De plager meg, og gir seg faen aldri.
-Ser du mannen, eller bare kvinnen? -Guttene hennes var her tidligere.
De slenger søppel rundt huset mitt.
Jeg ba deg om å fjerne dritten og komme seg til helvete unna.
De kjører så fort de kan.
Der er det.
Du… Våkne. Våkne.
Våkne. Kom igjen. Våkne.
-Våkne. Du! Våkne. -Vær så snill.
-Hva er det som skjer? -Skynd dere!
Det er her! Her! Her!
OK. Der er det. Sving til høyre.
-Hun ligger på bakken. -Sone én, Marion, Marion-Ashland to.
Hold ut.
Å, herregud!
-Utgangssår? -Ja.
-Hun sa at hun har puls. -Veldig svak.
Det er ingen utgangssår.
-Dama har venta på å få gjøre dette lenge! -Hansker på.
-Ingen utgangssår. -Ambulanse.
-Våkne! -Noen er bevæpna ennå.
-Hun er inne. -OK. Jeg må…
På åstedet. Én er skutt.
Én eldre kvinne har barrikadert seg i huset. Vi er i fare.
Våkne!
-Jeg er utafor. -Greit.
Politi! Kom ut med hendene over hodet!
Det er Marion County-politiet! Kom ut med hendene over hodet!
Vis meg hendene dine!
Snu deg! Hvor er pistolen din?
Den er på soverommet.
Jeg vet ikke hva som foregår. Du blir arrestert. Er det andre i huset?
-Kan jeg hente vann? -Nei, ikke nå.
-Greit. -Du blir ikke arrestert, men anholdt.
-Kom hit. -La meg lukke døra, jeg har to katter.
Kvinnen er anholdt. Vi trenger ambulanse.
Mistenkte er anholdt.
Vi trenger ambulanse.
Hent medisinkofferten. Begynn å gi førstehjelp.
Og barna var her borte, de var ikke der, engang.
-Hun trenger medisinsk hjelp. Der borte. -OK.
Det bør være i den store svarte.
Herregud!
-Jeg sa: "Gi meg iPad-en…" -Var dere her da, så bli stående.
-Så vet jeg hvem. -Hun kasta rulleskøyter på meg.
Greit, kompis. Gi meg et øyeblikk. Bare stå ved bilen min, OK?
-Hvor er hun skutt? -Her, i armen.
-Her. I brystet. -På høyre side av brystet.
Har vi informasjon om det fins noen andre inne i huset?
Vi har en kritisk skadet…
Hun har skuddsår i høyre skulderparti.
Trenger dere hjelp?
Klar?
Marion County-politiet! Er du her inne, så gi deg til kjenne nå!
Og så raskt hit.
Det er tre åpne dører her. Jeg sjekker badet først.
Jeg har barna hennes.
Kom igjen, vennen. Hold ut!
-Hold ut, vennen. -Hvorfor skyte henne, kvinnemenneske?
Hallo!
-Hvorfor skjøt du henne? -Fordi hun trua meg.
Klart.
Klart her også.
Sikkerhetsundersøkelse.
Ut på gata igjen.
Gå vekk herfra og ut på gata.
Dette er faen meg sprøtt.
Kom igjen, vennen!
Det står en liten gutt ved bilen min. Han var hovedvitne.
OK.
Hun burde havne i fengsel.
Kom deg inn i bilen. Kjør.
-Så du ham? -Nei, det gjorde jeg ikke.
En liten, svart gutt. Mora hans ble skutt.
Han står med Welfenberg. Jeg skulle til å dobbeltsjekke.
-Er dette et av barna som så det? -Ja.
-Jeg så det ikke, men… -Ja.
-Kom hit, Izzy. -Hvor er Israel?
Hei, Izzy. Kom hit, kompis. Går det bra?
Går det bra med henne, liksom?
-De gjør alt de kan. -Hun er i live.
-Rører hun seg? -Det går bra, vennen.
-Rører hun seg? -Ja, det gjør hun. Det ordner seg.
-Jeg vil se henne. -Akkurat nå må hun på sykehus.
Der kan de ta bedre vare på henne enn her.
De har alt det flotte utstyret som vi ikke har ute i felten.
Du kan ikke få se henne nå, men vi får det til så fort vi kan, OK?
Du er skikkelig sterk, du. Jeg er kjempestolt av deg.
-Kan du fortelle meg hva som skjedde? -Jeg skulle hente nettbrettet mitt der.
Vi lekte en lek. Hun hadde nettbrettet. Jeg sa: "Legg fra deg nettbrettet mitt."
Damen i leilighet tre?
Ja, hun la det ned, og så kasta hun rulleskøyter på meg.
Jeg henta broren min. Han sa: "Kast heller på meg."
-Så kalte hun oss begge et stygt ord. -Jeg henta mora mi. Hun hamra på døra.
Så skjøt hun henne.
Greit. Er du skadet?
-Nei. Hjertet mitt er knust, da. -OK.
-Jeg vet det, vennen min. -Det går bra, vennen.
Det kommer til å bli bra igjen. Hun kommer til å bli helt bra igjen.
Betjent Stringer fra Marion County-politiet.
Kan du komme til eksens hus med ungene dine?
De trenger noen akkurat nå.
Går det bra, Izzy?
Hei, dattera mi. Det går bra, vennen.
Går det bra med deg?
Hei.
-Du… OK. -Tusen takk.
Det går bra. Det går bra, OK?
Pappa er her nå. Kom hit.
-Det går bra, OK? -Han er med faren sin.
-Offerets barn. -Dette er broren min.
-Hvor er Titus? -Det vet jeg ikke.
-Jeg fant fram Afrikas personalia. -Hent ham. OK? Hei, sir.
Jeg trenger dine personalia, OK?
Jeg går bort hit.
Det går bra. Det går bra.
-Har dere arrestert dama? -Hun har blitt arrestert. Ja, sir.
-Å, herregud. -Ja.
-OK. Si det til dem. -Jeg skal si det til dem.
Å, herregud. Nei!
-Hvordan skal du fortelle at mora deres… -Jeg vet ikke.
Vi tar det et steg av gangen. Dere var først, og så…
-Der er Israel. -Kom!
-Her er Izzy. -Skal du ta meg med, pappa?
Jeg skal ta deg med et sted og prate med deg. OK?
-Ja. Kom igjen, Isaac. -Jeg er lei for det.
-Vent. Vi har den lille. -Ja.
-Har dere den lille? -Ja, han er her.
-Kan dere holde ham litt? -OK. Greit.
-Glad i deg. -Ja.
Takk, dere.
Kom hit. Bli hos meg.
Jeg må si deg noe.
Dagen i dag har vært en skikkelig fæl dag.
Det er noe fælt som har skjedd.
Du har sett det. Du forstår det. Du opplevde alt sammen, ikke sant.
OK. Er du glad i meg?
OK. Vi er glad i mamma, alle sammen.
-Greit. Jeg har dårlige nyheter. -Hva da?
Mamma kommer ikke tilbake.
Kom. Kom.
Nei, nei. Kom hit.
Kom hit. Hør på meg. Jeg vet det.
-Nei! -Det går bra. Jeg vet det.
Det går bra. Jeg vet det. Jeg er så lei for det.
-Jeg er så lei for det. -Hun kan ikke dra!
Nei, hun er borte nå.
Det går bra. Det kommer til å ordne seg.
Det går bra.
Det kommer til å gå bra.
Kan du ikke sette deg ned sammen med meg litt?
-Blir dere fortsatt med meg? -Israel! Jeg er så glad i deg, vennen.
Jeg er så lei for det, vennen min. Israel.
-Glad i deg. -OK.
Jeg er så lei for det. Jeg er så lei for det, vennen min.
Kom hit, Izzy.
Jeg er glad i deg, kompis. Beklager, mann. Jeg er så lei for det, kompis.
Nei!
Å, herregud.
-Herre min. Herregud. Å nei. -Det er mora hennes.
Ta det med ro, ma'am. Vi får ikke gjort noe akkurat nå.
Det kommer til å ordne seg. Jeg er lei for det.
Jeg er så lei for det.
-Vil du at jeg skal banke på igjen? -Ja.
-Jeg er opprørt. -Hun klarte seg ikke.
-Hold kjeften på deg. Er hun død? -Ja.
-Vent. -Hun klarte seg ikke.
Kom hit, Kingston.
Hun klarte seg ikke.
Det går bra, vennen min.
-Dette er helt sprøtt. -Jeg er lei for det, Isaac.
Hvem gjør sånt, liksom.
-Og alt på grunn av ballspill. -Jeg vet det.
Det er det de driver med der borte. Ballspill, liksom.
3. JUNI 2023
-Hei. -Beklager. Sitter her fordi jeg fryser.
-Ja, det er kaldt her. Susan? -Ja.
Jeg er etterforsker Smith. Dette er etterforsker Peterson.
Jeg prøver å få klarhet i alt som skjedde i dag og prøver å…
For jeg har bare fått forklaringer
fra folk som var der ute,
og jeg vil gjerne høre din side av saken, prøve å forstå hva som skjedde.
-I går kveld, da. -Jøye meg.
Naboene var der ute og ropte og skreik.
Barna sprang fram og tilbake. Jeg hadde ei grusom hodepine.
Jeg gikk inn og la meg nedpå. Til slutt ble det stille.
Jeg gikk ut, og der var det tre gutter. "Dere er på privat eiendom. Stikk."
"Jeg sier det til mamma", sa de.
"Ja, gjør det. Jeg bryr meg ikke." Ikke sant? Og så…
-Har du hatt problemer med dem før? -Å ja.
De dro hjem, så kom hun plutselig og hamra på døra mi.
Jeg sa: "Gå. Jeg orker ikke deg i kveld."
Så hamra hun så hardt at alt begynte å riste.
"Nå må du gå." Hun sa: "Jeg skal faen meg drepe deg!"
Hun bare hamra i vei. Jeg tenkte at det var helt vilt.
Siden hun faktisk har skada meg… Dette blir verre og verre.
Jeg visste ikke hva jeg skulle gjøre. Hun slo så hardt at døra kunne ha falt av.
Det var da jeg fikk panikk. "Denne gangen dreper hun meg faktisk."
Jeg husker ikke at jeg henta pistolen. Jeg husker bare at jeg skjøt.
Hvor lenge hamra hun på døra?
Vet ikke, vil ikke spekulere. Kan ha vært sekunder.
Kroppen svarer jo med frykt. Hun hamra på døra.
Jeg var på badet. Da jeg kom ut, hamra hun fortsatt.
-Kanskje et minutt eller to. -OK.
Du prøvde ikke å ringe 911?
Mobilen var ikke der. Aner ikke hvor jeg la den.
-Hvor du la den? -"Pokker. Jeg finner ikke mobilen."
-OK. Men du hadde kontakta 911 allerede. -Ja.
-Sa de at noen skulle komme? -Ja. De sa at noen var på vei.
Lås dørene og ikke gå ut, sa de. Jeg tenkte "OK, det vanlige".
OK. Hva var greia med rulleskøytene? Vi snakka med folk som sto utenfor,
-som så noe av dette. -De lar leker ligge strødd overalt.
Her om dagen kunne jeg ha dødd, jeg skulle til legen om morgenen
og så ikke rulleskøytene. Jeg kunne ha dødd.
"Gi dere, folkens. Dette er ikke søppelplassen deres."
Han hadde rulleskøytene sine der. Ta dem, sa jeg. Så kasta jeg dem.
"Gå og hent dem." Fordi…
-Kasta du dem mot dem? -Herregud, nei. Jeg bare kasta dem.
Hva med paraplyen? Du hadde en paraply?
Jeg trodde det regna. Det gjorde ikke det. Greit, liksom.
OK. Du svingte den mot dem eller mot én av dem?
Jeg var ikke i nærheten, engang. Fortsatt i forgården.
Hvordan kan vi forklare det når folk sier,
altså mange, som ikke snakka sammen,
hvis de sier at det var det de så?
Jeg vet ikke. Kanskje jeg gikk ut og ba dem stikke.
-Men jeg hadde aldri rørt dem. -OK.
-Slo du mot dem med den, men ikke… -Nettopp.
Det var nok fordi jeg var såpass oppskjørta.
"Hvis jeg gjorde det", sier du, men skjedde det?
Vi må gå i detaljer, for dette betyr veldig mye.
-Jeg forstår, men… -Noen har dødd.
Å, herregud.
Derfor sier jeg at det er viktig at du er spesifikk og ærlig om alt sammen.
Det vi er opplært til er å gjennomgå alt
og bruke dømmekraften for å avgjøre om vi må trekke av,
vi må vite at det vi skyter mot, er en dødelig trussel eller det vi anser som en.
Mitt spørsmål er hvordan du visste hva du skjøt mot,
siden du skjøt gjennom ei dør du ikke så gjennom?
Du visste heller ikke om det sto barn utenfor, eller…
I bunn og grunn spør jeg hva du sikta på, hva ville du oppnå med å avfyre pistolen?
Jeg frykta for livet mitt og tenkte bare "gå vekk".
Det eneste jeg klarte å tenke på, var å komme meg ut av situasjonen. Gå vekk.
Er det noe annet du kan komme på,
som jeg ikke har spurt om, som kan hjelpe oss med å finne ut av dette?
Jeg aner ikke. Har aldri stått i denne situasjonen før.
-Alt er nytt, det tar knekken på meg. -OK.
OK. Gi meg et øyeblikk, Susan. Straks tilbake.
Susan. Vel, jeg…
Jeg snakka med statsadvokaten, aktor for påtalemyndighetens kontor.
De tenker det samme som vi gjør. Vi fortsetter etterforskningen.
Det er ikke trygt for deg å dra tilbake til huset.
Det tror ikke jeg heller.
Det vi kan gjøre, er å kjøre deg hjem.
Du henter noen av tingene dine og drar på hotell.
-Stemmer det? -Ja.
Takk.
Flere dager etter at mora ble skutt og drept foran de små barna sine,
forlanger familien at skytteren arresteres og tiltales.
Sheriffen sier at han har satt sine beste etterforskere på saken,
han hadde selv blitt sint om noen kasta noe på eller mot barna hans.
Hadde noen kasta noe på barnet mitt, hadde jeg blitt forbanna.
Marion County-sheriff Billy Woods sier at etterforskerne
fortsatt er i en tidlig fase med avhør.
-Er du klar over at noen ble skutt? -Ja. Ja, og det…
Jeg forventa det aldri, men det overrasker meg ikke, for hun var en løs kanon.
-Hvem da? -Susan.
-Var dama som ble skutt svart? -M-m.
RETTFERDIGHET FOR AJIKE OWENS
Hun bodde rett over gata.
Hun var alltid veldig hyggelig mot meg. Går det bra med henne? Gikk hun bort?
-Det kan jeg ikke si. -Jeg ser det på øynene dine.
Og hun hadde små barn.
Å vite at venninna di er borte for godt,
at ungene hennes ikke får kyssa henne om kvelden, det gjør vondt.
De eldste to føler skyld.
En sier at hvis han aldri hadde lagt igjen nettbrettet, hadde mora fortsatt vært her.
Den eldste føler skyld fordi han ikke klarte å gjennomføre HLR på mora.
Ingen barn skal måtte føle at de ikke klarte å redde noen,
og iallfall ikke deres egen mor.
Jeg er lei meg og føler nesten litt skyld.
Jeg ba henne om å la det ligge,
når det bare bobla og brygga seg opp med denne dama,
da ga jeg henne mer tid og mulighet til å gjøre det hun gjorde.
Familiemedlemmer sier at Owens nabo, som skjøt, burde arresteres for drap.
Som mor, som beskytta sine egne barn,
DEN DREPTE KVINNENS MOR
ville hun vite hvorfor dette skjedde.
Jeg har lagt tingene i veska di, OK?
-Alt står på panseret. -OK.
-Vi prøver å sørge for at du er trygg. -Forstått.
Bare ring oss.
Dere skal få reservenøkkelen til huset mitt.
Kan dere låse? Både oppe og nede.
-Ingen rettferdighet… -Ingen fred!
RETTFERDIGHET FOR AJIKE
Ei mor har mista livet bare ved å være mor.
Hvor er rettferdigheten?
-Ingen rettferdighet… -Ingen fred!
Rettferdighet for Ajike!
Marin County har havna i nasjonalt søkelys
etter at ei svart kvinne ble skutt av en hvit nabo forrige fredag.
I dag protesterte mange mot manglende arrestasjon etter drapet på Ajike Owens.
4. JUNI 2023
Se opp for glass.
-Vi var her i går kveld. -Det er farlig i tante Susies hus.
Det betyr ikke at de kan ødelegge tingene hennes.
Nei, men jeg kan heller ikke bevise hvem som gjorde det. Det er et problem.
Beklager. Én katt igjen, så er jeg ferdig.
Pappa. Pistoler er kjempefarlige.
-Ja. Dessverre skaper de mye styr. -Jeg så det. Og jeg…
Jeg har prøvd å gjøre det så pent som mulig.
Beklager. Jeg må bare hente ham, så kan vi dra.
-Tusen takk for dette. -OK.
Ja, ingen årsak.
-Sett deg inn først, vennen. -Kjør forsiktig.
Rettferdighet for A.J.! Rettferdighet for A.J.!
Rettferdighet for barna hennes! Rettferdighet for nabolaget hennes!
Sheriff Woods sier at han ikke kan arrestere noen
mens lensmannskontoret etterforsker
hvorvidt dette oppfyller vilkårene for nødverge.
Floridas nødvergelov tillater dødelig vold ved formodning for frykt.
Når er det greit i USA å skyte noen bak ei låst dør?
-Vi trenger svar. En arrestasjon. -Ja.
Bevis samles inn. Man undersøker ting og gjennomfører ransakelsesordrer.
-Hun skulle sittet i fengsel. -Det er viktig å vente på bevisene.
Vi forstår, men hvorfor er hun ikke i fengsel?
Hadde det vært oss, hadde vi sittet inne mens dere gjorde dette.
5. JUNI 2023
De har tatt tallerkenene mine. Flott.
De roper der borte.
-Hun snakker med dem. -Hører det.
-Behandle gutten som de andre barna. -Jeg snakker med dem. Bli der?
Bare ikke snakk med dem.
-Jeg vet at du er opprørt. -Alle er det.
Hun havner i fengsel, det spiller ingen rolle.
-Jeg må være ærlig. -Hun burde ikke gå fri. Hun drepte dama.
Jeg skal være ærlig. Jeg er her fordi hun ringte meg. Hun…
Fordi hun vet bedre enn å være her alene. Derfor har hun med seg folk!
-Hør på meg. -Ser du hva som skjedde med huset?
Gjør livet mitt litt enklere, nå.
Ditt liv? Gjøre ditt liv enklere? Kødder du, for faen?
Jeg er ikke her for å krangle med noen. Du trenger ikke å krangle på gata.
Hun kommer ikke ut på gata. Hun vet faen meg bedre!
Hun var i det jævla huset og skøyt uten å åpne døra, engang!
Du er vemmelig!
-Alle kommer ut -Er din på?
-Ja. -Min er skrudd av. Jeg skrur den på.
-Ja. -Ja.
De har vært her tidligere.
-Din dumme, jævla snyltende fittekjerring! -Pass deg.
Oppdrag utført.
Det er faen meg sjukt! Hun får faen meg…
6. JUNI 2023
Har dere arrestordre?
-Perfekt. Like kaldt her. -Jeg vet det.
-Gi oss et par minutter. -OK.
Dette er etterforsker Ryan Stith. Datoen er 6. juni 2023. Klokka er 20.31.
Jeg forsøker meg på et avhør på lensmannskontoret i Marion Countys
operative hovedkvarter med Susan Lorincz.
-Susan? OK. -Hei.
Beklager. Jeg fryser.
Susan. Jeg setter pris på at du kommer tilbake for å snakke med oss
og møte oss.
Noen av tingene sa jeg at vi jobba med å avklare.
Det går fint.
Har noe sånt skjedd deg før,
at noen prøvde å bryte seg inn eller skade deg?
-Nei, ikke på denne måten. -Ingenting sånt har hendt deg før?
Ville bare vite om det hadde skjedd.
Vi snakka om urapportert seksuelt overgrep og vold i hjemmet.
Om den gangen du ble rana av noen menn.
Nå snakker vi om hva som skjedde nå. Denne dama som gikk bort…
Du sa at dere hadde ropt til hverandre tre-fire ganger på halvannet til to år.
-Stemmer det? -Ja.
Er det noen grunn til at noen skulle ha en video av at du sier n-ordet?
-Er det grunn til det? -Aner ikke. Gjorde jeg det, beklager jeg.
-Det kan ha blitt sagt. -Hva…
Vær ærlig. I hvilken kontekst ble det sagt, tror du?
Hva måtte skje for at du skulle kunne si noe sånt?
Hvis de var usedvanlig frekke eller bare…
Jeg har alltid fått høre at n-ordet betyr at du ikke følger loven,
at du er skitten, eller bare… At du generelt ikke er hyggelig.
Ajike sto utafor. Hvor mange ganger…
-Var det én gang eller flere… -Nei. Det var bang, bang, bang.
OK. Greit. Og så sa du…
Du spurte hvem det var. Og hva ble sagt da?
Jeg tror hun sa: "Hvorfor snakker du sånn til barna mine?"
Jeg sa: "Hør her. Jeg snakker ikke med deg. Gå."
Hadde hun et problem, kunne hun ringt dere.
-OK. -Helt ærlig.
Hvis hun mente noe var alvorlig galt,
forstår jeg ikke hvorfor hun kom og hamra på døra mi
mens hun skreik og hylte. Så…
-Hva skjedde etter at du sa "gå"? -Da ble det stille ei lita stund.
Så begynte hun å hamre skikkelig, hun dundra på døra. Helt nådeløst.
Hvor lenge er "ei stund"?
-Fem eller ti sekund? -Vet ikke, fordi…
-To minutter? -Nei. Det var over lenger tid.
-Kanskje i 20 eller 30 sekunder. -OK.
Og da det så ble stille etter den første runden med hamring på døra,
hvor var du da? Hadde du gått noe sted?
-Jeg gikk for å vaske hendene. -OK.
Jeg visste ikke hvem det var, men ville vite det. Og så…
-Jeg gikk og vaska hendene. -OK.
Det var mens det liksom var stille, da du tenkte at hun kanskje hadde gått.
Du vaska hendene på badet, men så begynte hamringa og skrikinga igjen.
-Du gikk på kjøkkenet. Hva gjorde du der? -Lette etter mobilen.
Jeg hadde lagt den fra meg og fikk panikk, så jeg lette etter den.
Hun bare slo og slo. "Jeg skal drepe deg." "Kom deg vekk!"
Jeg hadde ikke noe sted å dra. Jeg sto på kjøkkenet.
Det er ei skyvedør der, som alltid er låst.
Bare ei dør. Ingen rømningsmulighet. Herregud, tenkte jeg.
Hun slo så hardt at speilet på veggen rista.
Da hun begynte å hamre på døra igjen
og sa alt hun sa, og fram til du trakk av pistolen, hvor lang tid tok det?
-To til fem minutter. Vet ikke. -Jøss.
Alt er… Det gikk ei stund. Jeg tenkte jo at dere kom til å komme.
For jeg hadde jo ringt, men ingen kom. Pokker, tenkte jeg. Fant ikke mobilen.
Hun hamra på døra og skreik. Hun skulle drepe meg. Jeg trodde henne.
Det var alt jeg tenkte. At hun skulle komme inn og drepe meg.
La meg spørre deg om dette. Det kan kanskje gi ei bedre tidsramme.
Fra tida du ringte 911 og sa at ungene var på eiendommen igjen.
De ropte, ikke sant, derfor ringte du 911.
Hva skjedde da du la på med 911, hvor lang tid tok det før hun kom
-og hamra på døra etter at du la på? -Rundt ti minutter.
-Ja. -OK.
Rundt ti minutter etter du la på og de sa at de sendte betjenter,
ti minutter etter det begynte hun å hamre på døra di.
Hvis vi hadde sett gjennom alt på mobilen din og PC-en din,
er det noe du har søkt på, noe i internetthistorikken din
som viser at du har undersøkt selvforsvar?
-Har du hørt om nødverge? -Ja.
-Har du undersøkt det noen gang? -Ja, det ble nevnt… En fyr som skjøt
noen på en kiosk, da nevnte de loven om nødverge.
Var det i Florida? Alle delstater har jo ulike lover.
Jeg tror at det var i Florida.
-OK. Når var det? -For mange år siden.
-Mange år siden? -Ja.
Det ville ikke være noe nylig om det i søkehistorikken din?
Jeg søkte på det i dag. Det var da jeg var på Facebook.
Det sto om det på Facebook.
Susan. Jeg tror at du vet grunnen til at jeg stiller det spørsmålet.
-Du er jo smart. Og grunnen er… -Nei, for faen. Jeg vet hva du tenker.
At jeg undersøkte det for å gjøre noe? Overhodet ikke.
Du stelte ikke dette i stand fordi du var lei av dette mennesket?
Situasjonen vedkommende satte deg i?
Vi har gjennomgått ditt første avhør. Der sa du til barna at de skulle hente mora.
Nei, det gjorde jeg ikke.
Du sa noe lignende som de sa.
"Jeg henter mora mi." Du sa: "Hent henne."
Det er greit. Jeg ville også ha snakka med en voksen, ikke et barn.
-Det husker jeg ikke at jeg sa. -Når noen ringer 911,
blir det loggført så fort samtalen går gjennom.
Det gir oss et tidsstempel. Time, minutt og sekund fra vi ble ringt
og til det blir lagt på. OK? Hver gang noen ringer.
Første gang du ringte 911 og nevnte guttene der ute,
at de var der ulovlig og sånt. Den samtalen begynte 20.54.
-Høres det riktig ut? -Tror da det.
Jeg så ikke på klokka da. Husker bare at jeg ringte.
Det er det det står hos oss.
Samtalen varte i fem minutter og ble avslutta 20.59.
-Betjenter var på vei. -OK.
Du anslår at det gikk rundt ti minutter
etter at du la på og til at A.J. begynte å banke på døra.
-Stemmer det? -Ja.
I den andre 911-samtalen sa du at ei dame hamra på døra. Du skøyt henne.
Denne samtalen ble mottatt kl. 21.01, to minutter etter at du la på
etter å ha snakka med sentralen vår første gang.
På to minutter skjedde alt du sier skjedde utafor inngangsdøra di.
Fra hamring og hamring og "jeg skal drepe deg". Alt det der.
Innen to minutter hadde du henne på døra.
Hun gjorde en masse ting, og så trakk du av.
Så fant du mobilen og ringte 911. Det er derfor jeg prøver å få…
For meg var det som et hav av tid. Det var det jeg tenkte.
Vi har slått fast at det ikke er sant, men at det var sånn du følte det.
-Det føltes sånn. -Du sa også…
at du hørte at hun skulle drepe deg.
Er det mulig at hun ikke sa det, at du hørte det
eller trodde det, akkurat slik du trodde at det gikk ti minutter?
Jeg trodde hun sa "jeg skal drepe deg".
Er du den Susan som har undersøkt nødvergelovgivninga
og planla at dette skulle skje?
Det er et spekter. Er det denne Susan som sitter her?
Det kan også være en Susan som tenkte:
"Jeg har pistol i huset. Jeg er redd. Noen banker på døra.
Jeg vil at hun skal gå. Jeg skal bare… Jeg tok pistolen og skjøt ved et uhell.
Det fins en sånn Susan også.
Du fant et sted midt imellom. Du prøver å forklare, men det gir ingen mening.
Dette er din mulighet til å fortelle oss noe som faktisk gir mening.
Jeg holder det ikke mot deg. Jeg blir ikke sint.
Men hva var det som skjedde da A.J. kom bort den kvelden?
Ta meg til øyeblikket der du hadde pistolen i hånda. Hva tenkte du?
Jeg ville at hun skulle gå.
Jeg følte at hun ville komme gjennom døra og drepe meg.
Beklager, det var det jeg følte. At hun skulle komme og drepe meg.
-OK. -Jeg opplevde ei voldsom frykt.
-Hadde du dårlig samvittighet? -Ja, herregud.
La meg spørre deg om dette. Du sa at du var på Facebook i dag.
På et tidspunkt må du jo ha sett nyhetssakene om denne saken og historien.
-Hvilke ting har du sett? -At jeg kasta et nettbrett på ungen.
At jeg sa en masse ting jeg aldri har sagt.
Vet du hva jeg så? Fire barn, som ikke lenger har ei mor.
Og…
Det forandrer ikke hvordan du ble behandla.
Men det er jo uansett bare barn, ikke sant?
Og nå har de ingen mor å komme hjem til.
Jeg tror at du vet at det du gjorde, var galt.
Jeg tror at du vet at det allerede var betjenter på veg.
-Noen ganger kom ingen da jeg ringte. -Jeg forstår. Det hadde gått to minutter.
For meg var det mye lenger enn det. Det føltes bare…
Men det fins bare én virkelighet der tida eksisterer.
Oppfatninga av tid kan være ulik for ulike folk.
Men du hadde jo faktisk nettopp lagt på. Innen to minutter ble et skudd avfyrt.
Det fins ingen måte å rettferdiggjøre det på hos meg eller etterforsker Pinder.
-Det gir ikke mening. -Eller for andre vi har diskutert det med.
Statsadvokaten eller juridiske rådgivere. Jeg mener…
Vi har diskutert dette med påtalemyndigheten,
og de er enige med oss i å tiltale deg for uaktsomt drap.
-OK? -OK.
Jeg vet ikke hva jeg skal si. Jeg frykta for livet.
Helt ærlig frykta jeg at hun skulle komme gjennom døra. Beklager. Det følte jeg.
Det kan jeg ikke endre på.
Det var ren og skjær redsel fra min side. Jeg skalv, helt ærlig.
En av tingene jeg vil spørre deg om,
siden jeg den gangen jeg sa ifra til deg og informerte deg
om hva som hadde skjedd med A.J. etter skyteepisoden,
at hun hadde gått bort og hadde fire barn, og…
Jeg observerte avhørene som ble gjennomført med dem
og følelsene de opplevde.
Du delte noen av de samme følelsene noen ganger i samtaler vi hadde.
Jeg vil bare vite… Jeg kan ikke la deg snakke med dem,
gi dem en beskjed ansikt til ansikt. Men jeg vil…
Det er opp til deg. Hvis du vil skrive et brev til dem eller noe for å liksom…
si det du har på hjertet, da.
Du må ikke. Vi gir deg ei blokk og ei penn.
Vi har papirarbeid å gjøre, så vi går ut og gjør det.
Vi må snakke med sjefen vår.
Og… Jeg tilbyr det til alle, når vi ikke kan tillate dem å snakke med noen.
-Det er bare noe vi gjør. -Forstått.
Hvis du har lyst til det, så skal vi ta oss av papirarbeidet nå.
Der står det nå. Vi snakkes mer om ei lita stund.
Vil du skrive noe til dem, så ligger alt der. OK?
Greit, Susan. Du skal få bli med denne betjenten.
-Nei. -Hva behager? Ikke hva da?
-Det kan jeg ikke. -Hva er galt? Hva er det?
Beklager. Jeg klarer ikke dette.
Vi har dessverre kommet dit at det ikke er noe alternativ.
Dette er ingen dom. Nå blir du tiltalt,
og så får du din dag i retten der du får legge fram din side av saken.
Du blir med denne betjenten.
-Nei. -Du blir tiltalt.
-Nei. -De tar fingeravtrykk.
-Nei. -De tar bilde av deg.
Så fremstilles du for retten i morgen tidlig.
Jeg blir ikke med. Beklager.
Det er telefon der. Du kan ringe hvem du vil.
-Jeg blir ikke med. -Men…
Susan… Vi drar dit nå. Det kan ikke endres. Du er under arrest.
Vi kan nok sette håndjern på henne. Kom igjen. Reis deg.
-Reis deg. -Nei. Ikke ta på meg.
-Reis deg. -Jeg kan ikke gjøre dette.
Vi kan gjøre dette på den lette eller den vanskelige måten.
-Jeg kan ikke. -Vi vil ikke være harde.
Sett deg i vår situasjon. Vi har ikke noe valg.
-Du skal dit. -Beklager. Jeg kan ikke gjøre dette.
Du forstår at ut fra historien som du har gitt oss,
så setter det deg i et dårlig lys å nekte og gjøre motstand, ikke sant?
-Beklager. Jeg føler meg ikke bra. -De har medisinsk personell der.
De har en sykepleier.
Du gir dem reseptbelagte medisiner og alt sånt.
De hjelper deg sånn at du får den hjelpen du trenger.
-Vi drar dit nå, OK? -Jeg kan ikke.
-Vel… -Kom igjen. Reis deg.
-Vi har ikke tid til å diskutere. -Men du forstår at du er under arrest?
-Du må i fengsel uansett? -Jeg bryr meg ikke.
Jeg klarer det ikke. Beklager.
Det du sier og gjør nå, er urimelig.
Jeg vet det, men jeg klarer ikke.
Når du sier at det er det, gir det ikke mening for meg.
-Jeg forstår. Jeg klarer ikke. -OK.
Det er derfor vi står her nå, for avgjørelsene dine gir ikke mening.
-Det opplever vi akkurat nå. -Jeg klarer det ikke.
Folk har sittet her før og har gjort ting, men de reiser seg.
De går ut på egen hånd. De har gjort fæle ting.
-Du er ikke den eneste, men du må… -Jeg føler meg forferdelig. Kan ikke.
Vi skal til fengselet. Sånn blir det.
-Det kan du ikke stoppe. -Jeg bryr meg ikke. Drep meg.
Vi skal ikke drepe noen, vi skal ta deg med til fengselet.
Vi vil helst at du går selv. Det er bedre for alle om vi kan gå dit.
-Kan du reise deg? -Nei.
Har du tenkt å sitte her i natt?
Jeg vet ikke hva jeg gjør. Jeg dør vel av et hjerteinfarkt, da.
Som sagt har de medisinsk personell. Vi får deg dit.
Jo raskere vi får deg dit, jo raskere kan du få medisinsk tilsyn.
-Jeg klarer ikke. -Nå skjer følgende.
Vi setter på deg håndjern, og hvis vi må bruke makt, så gjør vi det.
Vi er forplikta til å få deg i fengsel nå. OK?
-Takk for at du står. -Beklager…
-Jeg forstår det. -Legg hendene på ryggen.
-Takk, Susan. -Jeg gjorde ikke dette med vilje.
Jeg planla det ikke. Ikke noe sånt. Dette er latterlig.
Vi går ut denne veien.
"Jeg kondolerer. Det var aldri meninga å drepe mora deres.
Jeg var vettskremt og trodde at mora deres skulle drepe meg.
Jeg skjøt…
fordi jeg var redd."
Dette er Sheriff Woods. Selv om jeg ikke har snakka med dere alle personlig,
har jeg gitt dere et løfte, og jeg ringer for å si at vi har arrestert skytteren.
Hun er i varetekt.
Jeg er Ajikes mor.
Du kan se på henne og si at hun ikke hadde mye.
Hun hadde alt sammen.
Hun hadde kjærlighet.
Hun var barmhjertig.
Hun hadde fire nydelige unger.
-Ikke voks opp og føl skyld. -Nettopp!
Ikke si: "Mamma hadde ikke dødd hvis det ikke var for meg."
Mamma valgte å forsvare deg.
For mamma visste at hvis hun tillot andre å nedverdige deg
og hun ikke støtta deg,
så ville du vokse opp med en følelse
av at du var en som kunne la deg nedverdige.
Hun valgte deg foran henne.
Det er sånt mødre gjør.
Nå vil jeg at du skal gå ut i verden og bli alt det hun ønsket at du skulle bli.
Den kvelden det skjedde,
sovna jeg i bilen til tanta mi.
Da jeg drømte, kom hun til meg som engel.
NØDVERGELOVER KNYTTES TIL EI ØKNING PÅ 8 TIL 11 PROSENT
I TALLET PÅ DRAP, NESTEN 700 FLERE DRAP PER ÅR.
FORSKNING HAR AVDEKKET ENORME ETNISKE FORSKJELLER,
DER HVITE AMERIKANERE MYE MER SANNSYNLIG NÅR FRAM VED Å HEVDE NØDVERGE,
SÆRLIG ETTER Å HA DREPT SVARTE.
Ærede jury. Dere har blitt valgt ut og oppnevnt som jury for å prøve saken
der delstaten Florida møter Susan Louise Lorincz.
Susan Lorincz er tiltalt for uaktsomt drap ved bruk av skytevåpen.
Så du noen gang Isaac og Izzys mor ta etter dørhåndtaket?
-Nei. -Hørte du mora si "jeg skal drepe deg"?
Nei.
Hørte du noen gang som helst Isaac og Izzys mor si "jeg skal drepe deg"?
Nei, sir.
Det har vært skyteepisoder i nabolaget før?
-Ja. -Innsigelse. Relevans?
Tas til følge.
Det er et plastskilt, som ikke er papp. Kjøpt i butikken, med metallstolpe.
Miss Owens fortalte deg at hun sa til Susan Lorincz den kvelden:
"Neste gang du går bort til barna mine, må du ta det opp med meg."
-Ikke sant? -Korrekt.
Har du noen gang fortalt disse barna personlig at de ikke fikk lov?
-Nei. -Hvorfor gjorde du ikke det?
-Fordi det ikke er min eiendom. -OK.
Fotografi 12 av åstedet.
-Et nærbilde av rulleskøytene? -Ja.
Jeg vet ikke hvor hun er. Jeg er fortsatt i huset, åpna ikke for henne.
Da jeg ankom åstedet, var det fullstendig kaos der.
Jeg så offeret ligge på bakken. Flere sa at hun hadde blitt skutt.
Undersøkte du om det var ytre skader på døra bortsett fra kulehullet?
Jeg så ingenting av betydning.
Fant du noe av betydning i søppelkassa under markør tre?
-Der var det to pistoler. -OK.
Dette er våpenet.
Hvis bevisene viser noe annet enn det du sier, ser det ikke bra ut.
Tvang du eller trua du på noen måte henne til å snakke med deg andre gang 6.6.?
Nei, sir.
Bare to minutter etter at du la på med nødsentralen første gang.
To minutter der alle de tingene du sier skjedde utafor inngangsdøra di.
Denne saken krever i bunn og grunn at dere i juryen svarer på ett spørsmål.
Var det rimelig å skyte gjennom ei lukka dør med metallbolter
på noen som banka og ropte på utsida? Det er det avgjørende spørsmålet.
SELVFORSVAR - BEVISKRAV
Er dere noe som helst annet sted enn den røde delen nederst,
må dere erklære Susan Lorincz ikke skyldig.
Rettens sekretær leser nå opp dommen.
Dom etter første skyldspørsmål. Juryen har avgjort følgende.
Tiltalte er skyldig i uaktsomt drap.
Har delstaten bevist utenfor enhver rimelig tvil
at tiltalte under hendelsesforløpet brukte skytevåpen?
Ja, og det er enstemmig. Datert 16. august 2024.
Miss Lorincz. Juryen har erklært deg skyldig i uaktsomt drap med skytevåpen.
Du holdes i varetekt i Marin County- fengselet uten kausjonsmulighet.
-Takk og lykke til. -Takk, dommer. Er retten hevet?
-Ja, ma'am. -Takk.
Takk Gud!
DEN 25. NOVEMBER 2024 BLE SUSAN LORINCZ DØMT TIL 25 ÅRS FENGSEL
FOR DRAPET PÅ AJIKE OWENS.
DOMMEREN SLO FAST AT HAN ANSÅ SKYTINGA FOR Å VÆRE BASERT
MER PÅ SINNE ENN PÅ FRYKT.
TIL MINNE OM AJIKE OWEN - TILEGNET ISAAC, ISRAEL, AFRIKA OG TITUS
Tekst: Fredrik Island Gustavsen