Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ооо.
Оце діло.
Отямилась.
Прокидайся, щурице.
З поверненням у світ живих.
Баритись не можна.
Барон... хоче бачити твоїх друзів цього тижня.
Я отримаю свій куш.
Я думала, що на "Щурів" чатувало ціле військо.
Я гнала в Джелесі, щоб їх застерегти.
Та я навіть уявити не могла, що та пастка - одна людина.
Гей.
Це ж твоя подружка?
Гм?
Містле. Ге?
Так, авжеж.
Хто, бляха, дає дитині... ім'я паразита?
Рослини, що ссе життя зі свого господаря.
Так само я гадки не мала, що він за людина.
Хоча...
Тебе вона зжерла всю, цілком.
Я вгадав?
Тому ти так мчала на ту площу на порятунок.
Бо тебе затягнуло.
У її сім'ю.
І для них це була... фатальна помилка.
Знаєш чому?
Бо не буває сім'ї без відданості, а відданість, ууу, відданість розум краде.
Робить слабким.
Веде в пастку.
Навіть гірше.
Хай би що сталося далі, мені однаково.
Байдуже.
Та у тебе все попереду.
Гм?
Ти скинула цей мертвий вантаж. І тепер можеш стати сильнішою, жорсткішою.
Головне було вижити.
Але... не поводься так, як вони.
Бо наша спільна історія... лише починається.
Нащо ти це робиш?
Нащо?
Ну, це вже...
Зовсім інша історія.
Та тобі її варто послухати.
Грай, музико, грай.
Покваптесь, робіть ваші ставки.
Не втратьте шансу вибрати переможця.
І хто ж це сьогодні буде? Можливо, наш зловісний Доплер?
А, може, це буде кровожерливий, жорстокий Відьмак?
Хвилюєшся.
Гм. Пильную.
- І думаєш, чи не ховає він ножа за діжкою. - Невже? Як ти здогадалась?
Досі не віриш, що я твої думки чую, гм?
Остання ставка, і бій починається!
Час настав.
А зараз найкращій двобій століття. На ваших очах!
Вітайте, це мерзенний руйнівник, наш Доплер.
О, він лютий нівроку.
Та чи встоїть він перед срібним мечем найогиднішого
мутанта на континенті, Відьмака?
Я сказав, Відьмака!
Він трохи перебрав.
Почали!
Двадцять Оренів, що Доплер його відтрахає.
Домовились.
Уу!
А-а.
Старий, е, ми просто шукали, де, е, усамітнитись.
Вам сюди вхід заборонено.
Ой, та ну, нащо ж так.
Стій тут.
От і все.
Гайда.
Ставка - в дупу!
Якщо це Доплер, то я сраний носоріг.
Лице геть попливло.
О, чорт! Нам час. Цей бій - розвод! Цей бій - сраний розвод!
Стулись.
- Це обман! - Пельку стули!
- Ти охрінів? Я ж просив лівіше бити. - Я випадково.
Бо ти п'яний. Знову.
- Ану гроші віддайте! - Шахрай!
Не дуріть людей!
Виведи його!
Ні!
Гей, падло мале!
Не чіпайте!
Гей. Гей!
Віддай гроші, Відьмаче!
Вперед, ходу!
Гей, ану назад!
Джуніпер!
Прошу.
Не кидай мене.
Ви мою платню крадете.
Слухай, Містле, роздуплися!
Без бою я не віддам!
Містле, ходімо! Містле!
Ви, бляха, знущаєтесь?!
Ні!
- Ассе, їдемо! - Так, валимо!
Пішли ви! Щури!
Майже.
Готово.
Ууу.
Стоп, що це, бляха, за хрінь?
Ти казав, там повно золота?
Ну, щось є й золоте.
- Лайно, якого не збудеш. - І не з'їси. Я голодна.
- Мм, я розберусь. - Гей, обдовбемось?
Ні, дякую.
Хто робить ставку сокирою?
Ходи до татка.
Цікаво, багатьох король Ґеммери цією штукою вбив?
Ні, ця хрінь із Віковаро.
Ну, король Віковаро тоді.
У Віковаро імператори, не королі.
То довбаний імператор довбаного Віковаро.
Скількох?
Жодного. Це церемоніальна зброя.
Гей, тихо! Люблю цю пісню.
Яку пісню? Ну ти й прибацана.
Те, що ти не чуєш голосів, не означає, що вони не співають.
Ти не віщунка, мала. Ти дурко.
Обережно.
Подумаєш.
І що виходить?
Ну, як поповнимо харчі й припаси, лишиться ще на кілька днів.
На кілька днів?
Мені здається, чи завдання щораз небезпечніші
й менш прибуткові?
Ви бачите, що там коїться, так? Нільфґард усіх дрючить.
То що я маю робити? Може, написати листа з проханнями?
"Біле Полум'я, твоя війна заважає нам красти.
Порадь щось".
Стулись, Реф.
Твоя правда. Гроші - фігня. Та небезпека, Містле, в тобі.
Відключилась посеред гоп-стопу, знову.
Досі ввижається той привид? Відпусти його нарешті.
Бо нас так колись піймають або... вб'ють.
Ми так довго не протягнемо, згодні?
Але ж Ісі бачить майбутнє.
Скажи, ми виживемо?
Отак... ти й здохнеш.
Це так не працює.
Нас годують гроші.
Усе просто. Нам потрібна готівка. Сраним пророцтвом не наїсися.
Побачимо.
Ого.
Вітаю... Духи казали, що ви прийдете.
А, це ви.
Давно бачились, так, Орло?
Справи не дуже?
Всі доперли, що ти гімно-провидиця?
Де вас, у біса, носило?
До того, як Емгир сюди приперся й забрав
їх у своє кляте військо, місцеві дітлахи були мені, як цуцики.
А ці були найкращі, аж поки проміняли мене на вас.
Я посилала їх шукати гнізда, й вони приносили яйця.
Виявляється, й третього ока не треба, щоб знати, хто шахрай, хто грабіжник.
Орлі все відомо.
Саме так... Нам треба робота.
Добре оплачувана.
- Жодних дрібничок. - Ну, можна трохи дрібничок.
Знайди щось... Ми заплатимо.
Я маю певні знайомства.
Отже, я чула про спадщину десь у Тіффі.
Або є одна відьма в Ґлисвені, у неї підозрілі справи з бандою Ніссіра.
Цього замало.
Не знаю. Є ще варіант.
Крупняк, але...
Небезпечний.
Чули щось про Дома Гувенаґеля?
Хто ж не чув?
Чувак має найбільший ринг по цей бік Яруґи.
Так, це він.
Подейкують, він розширюється, відкриває нову арену аж в Амарілло.
Зуб даю, що те відкриття буде страшенно кривавим.
Щоб я скис. Якщо арена хоч така, як у Клермонті,
то там буде повно полководців, зброярів, найбагатших, найниціших людей міста.
О, ти ще ницих не бачив.
Чувак, якого Гувенаґель найняв керувати ареною - ще та погань.
Він найманець.
Вирізав людей під час Еббінзького бунту. Полонив сотні, убив ще більше.
Він тримав за горло прикордонні борделі й усіх дівчат звідти. А тепер угору пішов.
- Садист і підлотник на ім'я... - Берт Бріґден.
Кажи все, що знаєш.
Отже, якщо вірити цій Орлі, у нас три проблеми.
По-перше, часу обмаль.
Бій за два тижні.
По-друге, вхід за запрошенням.
Це будівля на пляжі біля старого
гарнізону Амарілло.
- Що це? - Укріплена в'язниця.
Що? Я достатньо відсидів, щоб знати, що таке "гарнізон".
Це означає, що способів проникнення в нас мало,
що капець.
В чому ще проблема?
В тобі.
Ми ж не дурні, Містле.
Ти явно знаєш Берта Бріґдена.
Розповідай.
Ми познайомились два роки дому,
за день до мого весілля.
Я була нареченою лорда Ґензьєра Еббінзького.
Він був ватажком повстання проти Нільфґарду,
й ми правили б разом після перемоги.
Життя було, мов казка.
Сім'я мною пишалась.
Я його не кохала, та це пусте.
Бо була вона.
Твій привид.
Її звали Джуніпер.
Моя служниця.
Найкращий друг.
Я кохала її, скільки пам'ятаю, і ми мали плани на майбутнє.
А татко в курсі, що ти шпекаєш подружку
перед весіллям із дідом?
Ммм.
Ревнуєш?
Ааай!
Так.
Не кусайся!
Ти маєш про мене дбати.
Я про вас дбатиму, міледі.
Обіцяю.
Я про тебе також.
Завжди.
Обіцяю.
Я думала, все спланувала.
Назад!
Та помилялась.
Треба тікати. Негайно.
Шукайте.
Тут нікого.
За наказом Емгира Бріґден проникав у міста.
Знаходив повстанців.
І нищив.
Найманці.
Нільфґард дізнався про повстанців.
Як... якщо піймають, не... не пручайся.
Моя сестра пручалася.
Я втік.
Ходімо, Містле. Ходімо, Містле.
За їхні голови багато платили.
Моя сім'я була першою ціллю.
Ми вернулись їх рятувати.
Ти чула Ассе. Тікаймо.
Я сім'ї не покину.
Прошу, не кидай мене. Будь ласка.
- Будь ласка. - Шукай батьків. А я братів.
Не загуби. Глянь на мене. Якщо хтось нападатиме, то вбий.
Батьку. Мамо. Батьку, вставай.
Джуніпер.
Лексе! Дімітрію!
Та це ж, мабуть, наречена.
Я про тебе чув, леді.
О, то люди не брешуть.
Що ж, розважмося чи як?
Дівчата, яких Орла згадувала.
Ті, кого він запхав у свої борделі.
Ми були серед них.
Шляхетна дірка все-одно дірка, крихітко.
Тієї ночі моє ідеальне життя стало кошмаром.
Та Джуніпер до кінця намагалась мене захистити.
А вона гарнесенька.
Ні!
- Ще й бойова. - Ні!
Я дивилась, як Бреґден її вбивав, і щось у мені зламалось.
Ніііі!
Тепер я скрізь бачу її.
Не знаю, скільки я там була.
У підвалі.
Та я змогла відімкнути замок.
Пальці стерла до крові й дісталась до Лоредо... Ледь жива.
І вмерла б, якби Ассе не знайшов мене
й не відвів до Орли.
Не знаю, Містле.
У роботі особисте лише шкодить.
Ми домовлялись одразу лишити почуття позаду, а минулого не згадувати.
Хочеш сказати, ти про них не думаєш?
Про паскуд, що загнали тебе й Реф до армії?
Про твій народ, що тебе кинув, рятуючи свою шкуру?
Гадів, що катували мене, щоб я здав батьків.
Їх за зраду повісили.
Таких, як Бріґден, ціла купа, під шумок війни вони беруть, що хочуть,
і нищать усіх на шляху. І знаєте що?
Вони всі прийдуть на той бій.
То, може, й ми щось у них відберемо, га?
Це було б круто.
Разок - і все. Так, Ґісе?
Якщо ми йдемо на це, то забираємо лише його гроші,
Містле. Ясно? Не відволікайся на фантазії про помсту.
Нам не можна помилятись.
Жодних помилок.
Слухаюсь.
Добре.
Спершу розвідка.
Ось що нам відомо. Арени Гувенаґеля працюють однаково.
Дванадцять боїв, шість у першій половині, шість у другій.
Усі здають зброю на вході. Озброєна лише охорона.
Її буде чимало.
Ставки кладуть у грошові скриньки. А звідти гроші висипають у сховище.
Але ми не знаємо, як зайти в сховище і яка там охорона.
Треба це з'ясувати.
Знайти вхід у сховище й шлях до відходу.
Закінчивши, зустрічаємось біля коней.
Про човен і мови не було.
О, Кейлі страшно? Тобі страшно?
Я плавати не вмію.
Якщо гроші скидають в колодязь, то це десь тут.
Цей шлях для відходу згодиться. Що скажеш?
Скажу, що в мене срака мокра.
О, поглянь.
Тщ-щ-щ.
Про що думаєш?
Думаю, тобі краще вуха сховати.
Ні, щодо плану.
Передчуття погані.
Не вони головні. А стратегія.
Думаю, все вдасться.
Ніч бою - це нагода представити наше творіння.
Яловик має бути готовий. Жодних відмовок.
Ризик, що мені кишки вирвуть зі
сраки - це не відмовка.
Годі бути таким сциклом, Тілю.
Нагадаю: Гувенаґель дав нам конкретні вказівки.
Та пішов він.
Продамо Яловика, заберемо гроші й звалимо, доки він розкусить наш задум.
Як бос дізнається, що ми спускали гроші на творіння,
кого, думаєш, на нас натравлять?
Великі гроші - завжди великий ризик.
Я точно знаю, що Емгир щедро заплатить, щоб захопити континент.
Та як його воєводи й емісари побачать міць нашого творіння, ми зірвемо цей куш.
Ніч бою - мій шанс узяти великі гроші. Тож подбай,
щоб мій монстр був готовий вийти на бій.
Мабуть, це сходи у сховище.
Ти сміливо вчора вчинила.
Розказала всім, що сталося.
Знаю, ти про це не говориш.
Тому це й сміливо.
Ми минулим не живемо, та, е, воно робить нас нами.
Я...
Часом забуваю, що Бріґден скривдив не тільки мене.
Кожен день...
Я кажу собі, що краще б його вбив, коли мав шанс.
Поки Дарсі...
Усе, що міг, ти зробив.
Тобто нічого.
Тож я став таким, як є.
Страшком.
Глянь. Он колодязь.
Там збиратимуть ставки.
Спускатимуть сюди.
Бо це сховище.
Так. Та замок на воротах нікчемний.
В цьому крилі нікого. Тут порожньо.
І дуже страшно.
Тссс.
Ходу.
Містле, вшиваймося.
Містле!
Вперед, Ассе.
Допоможіть! Швидше!
Ну! Покваптесь!
Ти в нормі?
Ассе!
О, Ассе.
До коней біжи, води принеси, швидше!
Що сталося?
Там, унизу, щось було. Істота напала на нас.
- Монстр Бріґдена. Ти про це знала? - Ні.
Бріґден - славетний сутенер. Йому недоступне таке лайно.
У нього нові амбіції.
У нього є маг, і вони скористаються Гувенаґелем,
щоб на бою показати якогось Яловика.
Яловика?
Так.
Думають, він перебіг війни поверне.
Чекай. Що? Як?
Неважлво. Ми все скасовуємо.
Кажу вам. Я це бачила. Поранення Асси, зеленооку дівчину, Життя дорожче за гроші.
Ні! Ні! Не можна, щоб він переміг!
Ми домовлялись, Містле, йдеться не про твою помсту.
Ти ж хотів потрусити цих падлюк.
Так, та я про гроші.
Але ж гроші будуть... Купа грошей.
Ну ж бо, Кейлі.
Гаразд.
Якщо ми це провернемо, і нас не зжере монстр і не стримають відьмаки...
Не затримають!
Байдуже.
Нам до смерті вистачить.
То ти хочеш, бляха, вижити? Але ти не маг!
І не відьмак.
Ми не впораємось.
Ми не вб'ємо монстра.
Хіба хтось би поміг.
О, боги мої, Брегене. Від тебе квіти в'януть.
Коли ти востаннє мився?
Хочеш зі мною покупатись?
Можна домовитись.
На світі стільки випивки нема. І половину з того ти купив.
- Так, з тебе... п'ятдесят оренів. - Запиши на мій рахунок.
Ні.
Та ну, Соноро. Цього разу я не винен. Чорну руку обікрали.
Подейкують, що тебе відмудохала якась
ница пискля з кийком.
То були граблі. І я стримувався.
Стримаюсь і я. Можеш узяти пляшку віскі й ковбаску,
яку ти залив слиною.
І як заплатиш за це, можеш заплатити й за решту.
Гей.
Побачення в ванні скасовано.
Ні.
Вам смерті закортіло? У мене якраз той настрій.
У нас для тебе робота.
Я мав роботу, і я її любив, аж поки ви припхались і все спаскудили.
Гей, ану віддай.
Ну не знаю. Як на мене, то ти халтурив.
Я попросив би віддати гроші за квитки, якби ми не вкрали їх.
Гаразд. Слухай, козел, нам треба, щоб ти вбив монстра.
Тож краще без цього цирку, га?
Ти прийдеш до нас. Тверезий.
Поживеш у нас. Просохнеш. І все зробиш.
Такі вимоги.
Ось моя вимога. Гімно жеріть.
- А нову купите? - Ану послухай.
Даємо тисячу оренів авансом і ще двадцять, як упораєшся.
Не працюю на "Щурів".
Уб'єш справжнього монстра за справжні гроші - й ми більше не побачимося.
Задля цікавості, ЩО ви грабуєте?
Нову арену Домініка Гувенаґеля.
Вам точно жити набридло.
Що ж, хай щастить. І віддайте, бляха, те, що вкрали.
Чого витріщилась?
Ти боїшся.
Вас?
Та ні.
Невдачі.
Бачу дівчину в муках.
Принцесу, яку прокляли.
Я чув цю історію.
Це стриґа.
Король Фольтест найняв трьох відьмаків. Перший утік, забравши гроші.
Другого вбила потвора. А третій, Ґеральт із Рівії, врятував її.
Усе було не так.
- Білий Вовк - падло... - Хтось близький помер...
через твоє боягузство.
Саме тоді світ тебе зненавидів.
Я був відьмаком.
Світ завжди мене ненавидів.
І я вперше з ним погодився.
Ми тебе не ненавидимо.
Ти нам потрібен.
Поможи.
П'ятдесят тисяч оренів.
І я ліжко виберу... Ця хата все-одно нікудишня... Через вас.
Гівнюки.
Дякую.
Він - наша надія видряпатись живими.
Так і будете на мене витріщатися?
Справді?
Чорт. Де ви цю хрінь знайшли?
Зі знижкою вкрав.
І зрештою переплатив.
Слухайте всі.
Ми знаємо, як діяти на місці. Та треба туди потрапити.
Треба злитися з публікою.
Чому б не прокрастись?
Потрібна свобода руху.
Так, без зброї.
Як дідо упорається без меча?
Я працюю над цим.
Кейлі та Реф, ви зайдете з боксерами. Нам треба той, хто схожий на бійця.
А в кожного бійця по два зброєносця. Тож...
Ассе, ти в ділі.
Так, бляха. Пустіть мене на ринг.
Еее... Та наш боєць не ти.
Це Ассе.
Що?
Спокійно. Він жартує.
Жартуєш?
Я тренований боєць із досвідом, а Ассе... Ассе...
Ти - кнуру по яйця, здихля, і, напевно, важиш, як кіт. Дорогі арени мають свої
стандарти. Тебе не допустять на двобій.
Ассе - єдиний, хто пройде з документами.
І до речі, потрібні документи.
І що це за хрінь?
Урядовий однострій.
Указ комісії з атлетики я підроблю, та печатка потрібна справжня.
Ти маєш піти в префектуру Амарілло й поставити її.
Ґіс зовсім довбонувся. Як я, бляха,
маю зробити його схожим
на справжнього бійця?
Ми робили таке вже сто разів. Просто приманка тепер інша.
Шокуємо натовп, почнеться хаос, і в наших буде прикриття, щоб їх не стримали.
Не затримали.
Ем, сраку жуй.
Годі, чуваче. Коли ми брали таверну в Мейтоні,
я впрівала в тих сраних нільфґардських латах годинами.
Ми домовились. Наступним тобі наряджатись.
Молоти різну хрінь язиком - це не домовлятись.
Я не давав згоди.
А ти як професор.
Справді?
Так, звісно. Тобі дуже личить.
Так, слухай. О, клас. Не забувай, ти мастак зі спорту.
Велике цабе. Та не настільки. Меча віддай.
Я без зброї не піду нікуди.
Мечі заборонені з часів повстання.
Усім байдуже на це.
Законослухняним громадянам ні. До того ж я буду на стрьомі. Лиш свисни,
як щось станеться. Та... не станеться там нічого.
Свищу!
Свищу, свищу, свищу!
Котрий?
- Я не знаю! - Бляха.
Знущаєшся?
Ось чому я маю бути на клятому рингу, Ґісе.
Ти щойно вбила дядька книжкою задля печатки?
СХВАЛЕННЯ АТЛЕТИЧНОЇ ВІДПОВІДНОСТІ
Тебе затримано.
Ґісе!
Ґісе, я ж не б'юся.
Спокійно, Ассе. Тобі й не доведеться.
Ми будемо в човні до твого виходу на ринг. Це лиш прикриття, щоб утекти.
Коли варта вгомонятиме натовп, ніхто й не помітить, що ми їх обчистили.
Ну я ж вас тоді помітив.
- Це, бляха, моє крісло. - Що це ти робиш?
Готую відьмацький еліксир.
Це кулінарний херес.
Що жалюгідніше? Що ти й дня не протягнеш без випивки?
Чи те, що й на пристойну відмовку не здатен?
А ти завжди була побожним малим стервом?
Навернулася нещодавно.
Припиніть негайно! Годі гризтися!
Отже, як ми зайдемо?
Ми дістанемо запрошення.
За легендою, ми молодята, що хочуть розважитись.
Наша мета - елітний бордель в Рокейні. Я знаю власника, старий армійський друг.
Міс Скрет.
Оце так зустріч.
Уф.
Я б стільки з цим ротом зробила.
Міс Скрет, це моя подруга, Іскра. Іскро, міс Скрет.
Приємно.
Це мій чувак?
Це барон.
По запрошення тобі до нього.
Красунчик. Той, у шкірі.
- Він твій... - Бусурман.
Ясно.
Та личка не чіпай.
Добре.
Це моя мати, козел.
- Досить! Досить! - Я тобі зуби видеру.
Гей, пусти його, падло.
Уявляєш, я пропонувала йому всі приємності світу.
Він і оком не повів.
А от із тебе очей не зводить.
Як буде на гачку, вмикай свої чари.
Любий, ти ж обіцяв не битись у медовий місяць. Бідосю. Усе гаразд?
- Він - інвестор арен Гувенаґеля. - Ви мене врятували. Прошу,
дозвольте віддячити вам за це.
Його запрошення - необмежений доступ в ніч бою.
Е вуаля.
Даруйте, мені вже час.
І щодо складної частини плану.
Як убити монстра?
Залежить від монстра.
Я зроблю певні дослідження.
Виснажливі, просто невимовно нудні дослідження.
І під словом "я" в мене радше ти, мала.
То де у вас трави ростуть?
Щуре, ці теж.
Ми тут пів дня лазимо. Я пальці до м'яса стерла.
Що в цих відьмацьких еліксирах? Що дає вам спритність і нічний зір,
і решту?
О боже.
- Ти й цього не пам'ятаєш, так? - Пам'ятаю... дещо.
Трішки, щоправда, е, розмито.
Які ще важливі знання ти загубив у пляшці?
Розкажи про ту хрінь, що розпорола хлопцю ногу, про...
Яло-щось-там.
Яловик.
Було темно, а та хрінь швидка. Я не роздивилась.
Як я його помітила, ще до стрибка, мені здалось...
Воно, як людина, у пітьмі.
Ще пошукай у книзі.
Та я ж кажу, там нема нічого про яловика.
Тут пишуть, що монстри не люблять срібла.
- Оце і усе. - Ти хочеш грошей, так?
Га?
Щоб я зміг убити цю хрінь, потрібні відповіді. Шукай далі.
Гаразд.
А ти хоч не забув, як мечем махати?
Будеш так скавчати, дізнаємось.
Про трави теж не забувай.
У нас лише п'ять днів. Нам треба якийсь безлад на час утечі.
Головне - Бреген має бути готовий. Досліджень та еліксиру досі нема.
Тож зосередьмось.
- Ну, пробуй. Так. - Один, два, три, чотири...
Стоп!
Ох!
Уважно.
Він помре - ти винен.
Думаєш, я не знаю?
- Добре, що ж, іще раз. Руки. - Не хочу спочатку.
До обличчя.
Комбо. Почали. Один, два, три, так. Зміщуйся. А тепер момент, де облажався,
- так? - Що? Як це...
- Зміститись? - Так. Добре. Корпус, корпус, і назад. І
назад. Вдар мене. Бігом. Вперед, сьогодні, бий вже.
А як це "і назад"?
Один, два, три. Стоп. Ще раз. Ну, вперед. Комбо. Два, так.
Два.
Стоп!
Це делікатний процес, тупаки.
Серйозно?
- Реф, я... я краще вже не зможу. - Ассе, Ассе, візьми себе в руки.
Не можу стабілізувати.
- Глянь на мене. Ну ж бо. - Нема часу. Зосередься на роботі.
- Ну добре. Вперед. - Чорт.
- Глянь на мене. Спробуй ще. - Чорт, Реф, не можу.
Тримай міцно. Прикрий лице. Захищайся. Не тулись.
Я захищаюся... захищаюся.
Глянь на мене, подивись, подивись. Вони тебе вб'ють нахрін. І назад. І назад.
- Що це означає? - Щоб ти скис!
Геть з дороги.
Гроші цього не варті.
Довбані діти.
Як ти витримуєш усю цю хрінь?
Краще б я жив у лігві вампірів.
Вампіри, за класифікацією - суккубус імморталіс.
Високорозумні й чутливі створіння.
Ти б і тижня не прожив.
Я й з людьми не дуже вмію.
Хто б знав.
У чому річ?
Школа Кота, де я виріс, була...
Була кошмаром.
Усі стосунки вважали... слабкістю, тягарем, тож нас там ізолювали... Одне від одного.
Тож... після того... я відчував лише лють.
Тому ти п'єш.
Щоб заглушити.
Відчуття, що ти палаєш.
Мені помогли це заглушити.
Джуніпер.
Після її смерті,
здавалось,
усе просто пекло постійно.
Що сталося зі стриґою?
Ти чула історію. Я утік, забрав гроші. А проклята дівчина вбила все село.
Може, відьмак із тебе й жахливий, та я не вірю, що ти злодій.
Ну, кажу ж, я...
Я з людьми не вмію.
Та й робота не мед.
Познайомився з одним.
Ремусом.
Він теж був відьмаком. Навчався в Школі Вовка.
Вони там були, як брати.
Так він ставився й до мене. Я й не знав, що так буває.
Він якось прикрив мій зад у Колвірі.
Ми разом подорожували.
Працювали.
Підставляли плече.
Король Фольтест подвоїв би нам платню...
Якби ми врятували стриґу, а не вбили її.
Та хто ж рятує монстра?
Вона була не монстром. А лиш дівчиною.
Її прокляли, використали. Я його вмовив узятися за це.
Мені було насрати на дівчину.
Я просто хотів грошей.
Його вбили за них.
Накликання.
Що?
Це така суміш прокляття й алхімічних експериментів.
Що як потвора Бріґдена теж була дівчиною?
Яловик.
Накликання?
Ну звісно. Слід знешкодити чари, влиті в його тіло.
Для цього треба зілля видалення.
Ослабимо прокляття. Монстр стане вразливим. Я його знищу.
Молодець, щуре.
Дякую.
Після смерті подруги,
що приглушило
те печіння?
Вони.
Ми зустрілись на святі Ламмас у Ґесо. Зграйка сиріт війни.
Ми поклялись на крові.
Триматись разом.
Бачиш?
Та сповна болю не заглушиш.
Можна лише знайти людей, з якими готовий до блиску слави й...
запалити сірник.
Одягайся.
Без образ, діду. Звідки ти взяв, що навчиш дурка битись,
якщо я вже двічі тебе віджарила?
Хіба хтось казав про навчання? Я намагаюсь форму відновити.
Побачимо, чи виграєш втретє, гівнючко.
Попереджаю...
Я тверезий.
Тверезість не така суперсила, як ти думав. Га, діду?
Гей... Залазь-но.
Слухай. Головне для бійця не забути свій страх...
А прийняти його... Боїшся - отже живий... А якщо живий...
то вже перемагаєш.
Залазь сюди.
Гаразд. Ну ж бо.
Ставай міцно. Плечі вгору. Отак. Отак. Отак.
Добре. Правильно.
Покажи джеб.
Ну. Жвавіше. Жвавіше.
Права.
Ну ж бо, ще.
Так, ти бачив?
Бляха-муха.
Добре.
Дай я. Ще разок. Ще разок. Так. Плати, сучко! Гроші на бочку. Ну ж бо.
Що, знову? Ні.
Мені сьогодні пре... А ти - відстій.
Впевнений щодо плану?
Так. Впевнений.
Пройшов його сто разів? Усі рухи знаєш на зубок?
Ага.
То якого біса ти там з нею не танцюєш?
Я маю зосередитись.
Як щось піде не так завтра, я буду винен.
Хлопче, я... розумію.
Завжди хочеться все контролювати. Усі проблеми, які цей світ готує,
бо інший варіант, де доля головна, значно гірший.
Та... повір мені на слово: майбутньому просто насрати на твої плани.
Тож іди й танцюй.
Брегене.
У нас проблема. Швидше.
- Щасливого Ламмасу! - Щасливого Ламмасу!
Ууу!
Так!
Щасливого Ламмасу, старий.
Ммм. Завтра ти вмерти можеш, а сьогодні й пожити не гріх, так, діду?
Не щодня нам доводиться монстрів бити. Таке варто й відсвяткувати, га?
Звісно.
Та завтра.
Як закінчимо роботу.
Що ж...
треба якось подію відзначити. Це традиця Ламмасу.
Гм.
Щуряко.
Гайда, люди. Святкуймо.
Гееей.
Чекай. Подай-но сир. Подай-но сир. Мені давай.
- Наливай! Гей, наливай. - Ти ж казав, що не п'єш від сьогодні.
Ви знаєте правила. Дванадцять боїв. І лиш один можливий результат.
- Добивай! - Перемога або смерть!
У нас чемпіони з усього континенту і далеких країв.
Хто стане переможцем?!
Вона люта й накачана зіллям.
Співчуваю нещасним, яких ти хочеш згодувати їй.
Я радий, що ти більше не обсцикаєшся.
Бо як усе спрацює, ніхто й не згадає, звідки ми тут. Лиш те,
що ми продали їм переможну зброю.
Містере Бріґден.
Комісаре.
Імператор Емгир шле вам вітання.
Ваші запрошеня.
Тут солдаут.
Схоже, ніч буде весела.
Авжеж. Ніч буде незабутня.
Графе.
СХВАЛЕННЯ АТЛЕТИЧНОЇ ВІДПОВІДНОСТІ
Гей? Так тримати. Продовжуй.
Радій цьому дзьобу, поки можеш. Мій хлопчина... скоро його нахрін відіб'є.
Від тебе поразкою аж тхне!
Тобі глина.
Приємного вечора, сер.
Запрошення й зброя.
Ще раз попроси.
Жебракам тут не раді.
Бовдур.
Містере Бонгарт, який сюрприз.
Дозвольте, я вас проведу.
Перерва майже закінчилася.
Ваш кузен мудро вчинив. Це місце надзвичайне.
І, як бачите, у нас усе під контролем.
Робіть ваші ставки. Сер, мадам?
Слухайте, може одна з моїх краль відведе
вас на інший мій захід?
М'які ліжка. Приємна компанія.
Ти не в курсі, які заходи мене цікавлять?
А ще,
Дом у це чимало грошей вклав.
Не хочеться, щоб він думав, що я його не підтримав.
Так, звісно... Так.
Так.
Нам сюди, містере Бонгарт.
Ставки закриваються.
Останній дзвінок, люди. Останній дзвінок.
Ставки закриваються.
Починаємо.
І кривава баня продовжиться в другому таймі.
Після перерви починаємо. Тоді вартові будуть зайняті.
Спершу пронесемо срібний меч, по-південному.
Отже, ми на шухері, як із казино.
Саме так.
Та цього разу зайдемо через підсобку Бріґдена.
Сюди вхід заборонено.
- Вартових там небагато. - Вітаю. Я шукаю Берта Бріґдена.
Мені дуже шкода.
Озброєна варта нікого не підпустить до скриньок.
Крім дівчат, які їх носитимуть.
Це наш квиток у сховище.
В нас менш як пів години, щоб убити монстра й вкрасти
гроші до бою Ассе.
Ми в сховище, а Кейлі й Реф прикривають відхід.
І цього разу не відволікатись.
Ассе не можна виходити на ринг.
Ну ж бо.
Ходімо.
Зайшли.
Ми готові?
Затямте, він стане вразливим, лиш як я дам йому зілля, тоді вже вб'ю.
Кейлі передав тобі це.
Так, про всяк.
Не лізьте поки скажу.
Заходьте.
Бігом. Годинник цокає.
Джуніпер?
Джуніпер.
- Ні! - Що ти робиш?
Ні! Джуніпер!
Що?
Вона жива.
Не вбивай її.
- Містле, знов твої привиди! - Це вона!
Можна її врятувати?
Якого біса?
Я лише послабив прокляття. Щоб зняти цілком,
його слід на когось перенести.
Часу нема.
Ми врятуємо її.
Будь ласка. Брегене.
Її прокляли й використали. Скажи, що робити.
Скажи.
Велетень швидко дає їм раду.
Кажу тобі, вони от-от вийдуть.
Заспокойся.
А зараз даю слово шановним господарям.
Леді та джентльмени, у нас особливий сюрприз для вас сьогодні:
це показовий двобій з бійцем нового типу.
Він зекономить ваші цінні бойові ресурси і почне справжнє очищення
нашого континенту... Тож раджу не розходитись.
Вам дуже сподобається.
Бій, бій, бій, бій!
Особливий сюрприз?
Гм?
Він завжди щось як наплутає.
Зараз дізнаюсь.
Це Лео Бонгарт. Я ж казав, це кепська ідея.
Що він тут робить?
Пішов ти. У мене все під контролем.
Тримаємося плану, і він у ділі.
Йдемо проти його кузена, проти боса? Може, ти забув, що він...
Поговори з тим засранцем.
Єдина мова, зрозуміла Лео Бонгарту, це тортури і смерть.
Щасти.
Бріґдене!
Хворий мудак. Що ти з нею зробив?
Воскресла наречена.
Воно й не дивно, що ти сюди прийшла. У Джуніпер все ж таки гарний почин.
Ти ж не думала, що я змарную таку красу, правда?
О, леді хоче гратися.
То пограймося.
А ти що за хрін?
Уперед!
Плюс двісті очок.
Де ж вони, бляха?
В душі не гребу.
Містле, ходімо. В Асси вже обмаль часу.
Я знаю. Та її не покину.
Більше не втримаю.
Брегене, переводь прокляття.
Нам треба до човнів. Негайно.
Ґісе...
Нікуди ви не йдете.
Ні!
Джуніпер!
Містле, запізно. Дай їй спокій.
О, справ по шию, Бріґдене?
- Дом буде дуже розчарований. - Ні, ні, все гаразд.
Я не хотів казати, поки...
Сьогодні в нас новачок. Красунчик із Турна,
його досягнення вражають.
Що це у нас тут?
О, ти диви. Школа Кота.
Такого в мене ще нема.
Не лізьте, малі.
Вечір не такий уже й нудний.
Бійці - на позиції.
Чи встоїть Красунчик із Турна в цій пекельній зарубі?
Уф.
Ходу!
Містле! Треба її вбити!
Не можу.
Бляха, бляха, бляха, бляха. Все, я пішла.
- Носатий! - Випатрай його!
Тікай, Ассе. Тікай.
Валимо. Бігом.
Не загуби.
Глянь на мене. Якщо хтось нападатиме, то вбий.
Ну думаю, що я зможу.
Ти зможеш. А як на сім'ю нападуть, то вб'єш.
Я люблю тебе.
Містле.
Я поряд.
Пам'ятаєш?
Я про тебе дбатиму.
Завжди.
Я про тебе подбаю.
Дозволь допомогти.
Мені вже не болить.
Ні.
Навіть не знаю, що буде приємніше, дати тобі мучитись від того,
що ти її підвела чи просто вбити.
Містле, ходімо.
Містле. Ти зробила все, що могла.
Тобі ще мало, бачу?
Добавки? Я дам.
Ходімо.
- Несіть кошики до човна. - Тікаймо.
Брегене, ні.
Що ти надумав?
Пішов ти. Відчини браму.
Відчини.
Пробач, щуре, роботи повно.
Відьмаче!
Тепер ми сам-на-сам.
Тримайтеся разом.
Пусте, хай тікають, та я знайду їх.
Як завжди.
Ти напрочуд довго протримався.
Я дуже вдячний за це.
У нас гора грошей.
Нам їх не розтринькати, якби й постарались.
То чого ви всі сидите тут і рюмсаєте, як срана малеча.
Ходімо.
За сім'ю.
За усіх сімох.
За Брегена, найгіршого відьмака у світі.
За те, що живі.
Бо якщо живий,
то ти вже переміг.
За чинного чемпіона Амарілло.
Ти їм показав, братику.
За Джуніпер.
За те, що в нас є майбутнє.
Ми, бляха, вижили.
Що далі?
В це місто краще не потикатись.
Дом Гувенаґель захоче помститися. Може, краще тут не стояти?
Так.
Мене вже нічого не лякає, бо ви в мене є.
Та з привидами час попрощатись.
Назавжди.
Знаєте, я чув, що в Ґлисвені зараз весело.
Я теж таке чув. Банда Ніссіра провертає різні схеми,
які б нам згодились.
Їдьмо.
Я спереду!
АМАРІЛЛО ҐЛИСВЕН ҐЕСО
Отак щурі вижили в сяйві слави.
Щоб згодом об'єднатися з тобою.
Та як ти вже знаєш, Фалько...
Як завжди...
Я переміг.