Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Kender du fortællingen om Silyan?
Min bedstefar fortalte mig en legende fra 1600-tallet,
måske endda tidligere end det.
Der var engang en dreng,
som boede i Makedonien.
Hans familie ejede meget jord,
og de producerede mad til hele landsbyen.
Men drengen brød sig ikke om det hårde arbejde på jorden.
Han drømte om at rejse langt, langt væk.
Et sted, hvor han ville finde et bedre liv.
Da han fortalte sin far, at han ville forlade landsbyen,
blev hans far så vred, at han kastede en forbandelse over sin søn:
"Jeg håber, du bliver til en fugl,
så mine øjne aldrig ser dig igen!"
Da faren ord kom ud, åbnede himlen sig,
og Silyan blev ramt af lynet!
Og sådan blev Silyan til en stork (Ciconia ciconia).
EN FILM AF TAMARA KOTEVSKA
- Skal jeg lave en krone til dig? - Ja, selvfølgelig.
Lad os sætte et par mere på.
Og nu er du som en...
...konge. Se, hvor flot du er!
Lad mig kysse dig, min dronning.
- Genkender du sangen? - Det er min yndlingssang!
Nemlig!
Kan du huske, da du tog mig på første date på din families druemark?
Hvordan kunne jeg glemme det? Vi spiste druer i hemmelighed.
Det var den bedste tid i mit liv!
Hvorfor det?
Fordi min familie ikke havde druer.
Kan du huske, hvad jeg gav dig?
- Det kan jeg ikke huske. - Agurker!
Hvis toppen falder af, elsker du mig! Hvis ikke, gør du ikke.
Med fingeren.
Du elsker mig virkelig.
Landsbyen Češinovo
Den største hvide storkebestand i Nordmakedonien
Silyan blev ikke accepteret blandt storkene,
fordi han var anderledes end dem.
Men han hørte heller ikke til blandt menneskene.
Han var meget ensom.
"Far, jeg er her! Se på mig!",
ville han desperat sige til ham.
Men i stedet for ord
klaprede hans næb blot.
Kom så, børn, lad os gøre huset færdigt!
Godt gået! Du er blevet professionel, Ace!
Giv bedstefar noget mørtel, skat. Hun arbejder så hårdt!
Her, bedstefar!
- Det bliver jo også hendes værelse. - Giv bedstefar en mursten til.
Godt gået, min pige!
Dit værelse bliver det smukkeste i huset.
Læg murstenene her!
Skal jeg sætte den her?
Herfra vinduet kan du se babystorkene!
Se de storke!
Kan du se dem deroppe?
De bygger et hus ligesom os.
Vi bygger med mursten, og de bygger med grene og ukrudt.
Jeg er glad for at overlade huset til dig og min datter Aleksandra.
Vi er glade for at være her!
Hele vejen derhen.
Jeg byggede overetagen til min søn.
Ved du, hvor såret jeg er over, at han forlod landsbyen? Han efterlod os.
Faren vidste ikke, at hans søn stadig var i landsbyen,
meget tæt på ham.
Men Silyan måtte acceptere en storks liv for evigt.
Se den lille mus!
Løb, løb, løb!
Lad os fange ham!
Kom så!
- Jorden gav meget. - Meget frugtbar!
Hjælp bedstefar med kartoflerne!
Der er flere derovre!
Seks kilo her! Fem tons kartofler.
Kom så, hårdtarbejdende mennesker!
- I år sætter vi rekord! - Peberfrugterne er så flotte!
Kom nu, alle sammen, smag. Spis med hænderne.
Det er årets sidste høst.
Næste år vil være mere frodigt end i år.
Dobrošinci Grøntmarked
- Lad mig vise dig det. - Jeg vil have de største.
- 600 gram. - Hvad synes du?
Den er ikke stor nok.
Det er for dyrt.
- Hvorfor griner du? - Kom nu!
Arbejder vi gratis? Ved du, hvor meget arbejde det kræver?
Vis pengene nu.
Du bliver ikke fattigere.
250 dinarer.
Bosilovo Grøntmarked
Tjek det, så du ikke siger, jeg har snydt dig.
- Er den ikke umoden? - Selvfølgelig ikke.
15 denarer per kilo.
- Er du sikker på, den ikke er umoden? - Det er den ikke.
13 denarer per kilo.
Jeg så, at nogen tog otte for dem.
Otte denarer? Du har humor.
- Så smider jeg dem hellere ud. - Måske skulle vi forære dem væk.
- Her er penge! - Ikke den slags penge!
Jeg sagde, hvad prisen var.
Giv mig fem poser for 50 dinarer! Det er 350!
Vi har intet at tale om.
Du har ingen ret til at give ham penge!
- Jeg kom først! - Jeg skal også brødføde min familie!
Jeg har arbejdet hårdt,
og jeg vil give min familie noget.
Jeg tager ikke jeres penge!
I får heller ikke mine peberfrugter!
Du har lige glippet dit bedste tilbud!
Markedet er snart overstået.
Det kan ikke passe. Ingen solgte noget.
Kom nu, bedstefar!
Jeg ved ikke, hvad vi skal stille op.
Bare rolig!
Året er foran os. Vi har flere afgrøder at sælge.
Intet går glat.
Tro mig! Vi har tobak, kål...
- Det hele er forgæves. - Det vil betale sig, tro mig.
Statsligt center for tobakskøb
Den her er anden klasse. To kasser er anden klasse,
og resten er tredje klasse, okay?
Du giver manden tobakken til prisen, I blev enige om.
Se den gule farve! Det er guld værd.
Godt så. Tag det med hjem!
Du kan sælge det i smykkebutikken, hvis det er guld!
Jeg er enig, det er en flot tobak.
- Men af anden klasse. - Anden? Det er løgn.
Du har ikke set bedre tobak end den her.
Beklager, men regeringen har strammet politikken!
- Mål det på pladen! - Hvor skal jeg holde den?
Jeg viser dig, hvor den er.
Første klasse!
Du tog kun de gode blade. Det er ikke nok.
De er alle sådan her!
Næste år planter vi ikke flere!
- Så er det nok! - Glem det. Vi tager det tilbage.
Ved du, hvor hårdt det er at høste tobak?
Et ton gødning koster 1300 denarer. En liter benzin koster 1200 denarer.
Tænk over, hvad du gør!
Du mister alle dine landmænd!
Tre tons usolgte kartofler.
Hvad gør vi nu?
Det hele vil rådne op.
Så må vi smide det i containeren.
Alt det arbejde for ingenting.
Landmændene er vrede.
De mener, at regeringen lader handlerne og køberne misbruge dem.
Grossisterne styrer priserne.
Landmændene annoncerer en blokade på hovedvejen.
Bønder er ikke slaver!
Der var 300 landbrugsfamilier i vores landsby.
- Nu er der knap nok 50. - Vi kan ikke leve med de priser!
Vi blokerer hovedvejen i dag.
Ned med regeringen!
I får ikke en eneste bid!
Vi har arbejdet forgæves!
Vi blokerer vejen med frugten af vores hårde arbejde!
Tilbage!
Retfærdighed for bønderne!
- Taler du tysk? - Lidt?
- Bitteschön. - Bitteschön?
- Meine Herren. - Meine Herren?
- Auf Wiedersehen. - Auf Wiedersehen?
- Det betyder "farvel". - Godt. Auf Wiedersehen.
Hvis nogen vil bestille en sandwich, de der kyllingeburgere,
den sædvanlige McDonald's-mad.
Jeg kender ikke selv de sandwicher.
Du bliver hyret til at sælge dem.
Jeg har fundet job i Tyskland til over 500 familier.
Jeg hjalp alle, jeg kunne.
Intet vil gå galt fra min side. Det lover jeg.
Jeg tog til Tyskland, arbejdede hårdt, kom tilbage og anlagde gården.
Hvis jeg blev her, ville jeg aldrig få denne luksus.
Men jeg opbyggede selv dette.
Jeg sikrede mine børn og min families fremtid.
- Jeg går ud fra, at I har børn. - Ja.
Tænk på deres fremtid.
Storkeflokken måtte migrere sydpå for at finde mad.
Silyan ville ikke forlade landsbyen, men han havde intet valg.
Han rejste med frygten for,
at han aldrig ville forsone sig med sin far.
Ilina! Har du glemt bedstefar og bedstemor?
- Du har allerede glemt os. - Ilina!
- Ilina. - Internettet virker ikke.
Her er hun!
Lad mig se dig, skat!
Bedstemors smukke pige!
- Hun er blevet så voksen! - Hvordan har I det? Er I okay?
Alt er godt. Meget koldt.
Kommer lønningerne til tiden?
Tænk, de har betalt os på den præcise dato tre måneder i træk!
- Det er fantastisk! - Ja.
Hvorfor er Ana vred?
Det er jeg ikke.
Sig ikke det. Jeg kan mærke hende herfra.
Ana, er det koldt derovre?
Det er koldt.
Ved du, hvor dyr dagplejen er her?
Vi giver hele vores løn til den.
Men Ace sagde lige, at alt er godt.
Lyt ikke til Ace! Vi forærer hele vores opsparing væk!
Vi er alene og kan ikke beholde nogen penge.
Du må komme her, mor.
I det mindste et stykke tid, indtil vi kan tjene noget.
Du må komme og tage dig af Ilina.
Jeg beder dig.
Bedstefar!
Jana, det koger. Hvad skal jeg gøre nu?
- Skal jeg komme gurkemeje i gryden? - Ja, du kan komme gurkemeje i.
Men når du bager dem, ikke nu.
Skal jeg komme salt og krydderier i vandet?
Nej, bagefter. Kog dem.
Skyl dem først!
Godt gået. Sæt dem i kog nu.
- Bedstefar, se Ilinas nye legetøj. - Lad mig se!
Vil du se bedstefar?
Ilina, vil du hjem til bedstefar?
JORD TIL SALG - 3500 EURO
DRUER TIL SALG - 6000 EURO
JORD TIL SALG - 2000 EURO
Sådan gør man ikke!
Sænk den.
- Ikke sådan. - Er det sådan her?
Der er to huller.
Vend den om, du ødelægger den ikke.
Ved du, hvor jeg har den fra? Børnene kom med den fra Østrig.
Har nogen fundet guld med apparatet før?
Ja, det er jeg sikker på.
Lad os ikke grave forgæves.
Nogle har fundet en skat!
- Ved du, hvordan man tænder den? - Sådan.
Denne knap er til guld, den er til kobber.
De plejede at gemme guld i væggene i de gamle huse.
- Hvad kostede den, Iljo? - 600 euro.
Det er ingenting. Vi skal bare finde seks guldmønter.
- Jeg tror, der var udslag. - Prøv fra denne side.
Er du sikker på, huset er forladt? Hvor er ejeren?
- Han flyttede til Tyskland. - Han kommer ikke tilbage.
- Hvad laver dine sønner derovre? - Vanja arbejder med "hurtig levering".
- Og Goran? - Han arbejder på en fabrik.
- Vagter? - Kun nattevagter.
Så de er som fanger. De ser intet dagslys.
Du er også uden din kone, ligesom mig.
Jeg forstår hende godt. Hun elsker dem. Hun vil hjælpe dem.
Hvem skal så tage sig af dig nu?
Jeg klarer mig. Jeg kan klare mig selv.
Det er bedre at tage sig af vores børnebørn end mig.
- Hvor hængte han sig? - Manden forblev alene.
Hans familie forlod ham.
Han hængte sig i søjlen her.
Det sker, når ens familie forlader en.
Hvad fik dig til at ændre profession som 60-årig?
Det var ikke min beslutning. Landbrug giver ikke noget.
Hverken vandmeloner, majs eller kartofler.
- Hvor længe har du været landmand? - Siden jeg var 15. 45 år.
Hvad skal socialforvaltningen gøre med dig nu?
Det ved jeg ikke. Jeg ville høre, om I kunne finde et andet job til mig.
Åh, Nikola. Du kan ikke gå på pension endnu, du er for ung.
Men du er for gammel til et nyt erhverv.
Hvilke arbejdserfaringer har du?
Som landmand kørte jeg tunge køretøjer som traktorer.
- Kunne du blive chauffør? - Jeg kunne arbejde som chauffør, ja.
Hvilke slags kørekort har du?
Jeg har A, B, C.
- Kan du køre en bulldozer? - Ja, det kan jeg.
Da foråret kom, vendte storkene tilbage til Makedonien.
Silyan glædede sig til at se sine forældre
og det lykkelige liv i landsbyen.
Kan du huske, da alle storkene hoppede bag vores traktorer?
Vi plantede, og de spiste.
De kom straks, da de hørte lyden af traktoren.
De følger stadig lyden af vores traktorer.
Men se, hvad de spiser nu.
Så trist. Stakkels dyr.
Burde vi ikke allerede grave vores egne grave ved siden af storkene?
Jeg er enig, men hvem skal dø først?
- Det er bedre, at du dør først. - Hvorfor mig?
Fordi du ikke kan grave en grav stor nok til mig. Se, hvor stor jeg er.
- Jeg er mindre, men stærkere! - Så jeg skal dø først?
Nej, du er yngre end mig og har livet foran dig.
"Far, er det vores skæbne at dø og aldrig blive forsonet?"
Silyan ville ikke acceptere denne skæbne.
Kan du se, hvor vingen er brækket?
Her! Jeg kan mærke to bump.
Spild ikke tiden. Tag ham til dyrlægen i byen.
De ved, hvad de skal gøre.
De har internater for vilde dyr der.
Sikke et smukt væsen.
Du er så smuk.
En stork? Flyt kassen.
- Hvilken vinge er skadet? - Den højre.
Jeg kan se hævelsen.
Det er et vildt dyr, og vi ved ikke, hvad vi skal gøre.
Vi er ikke trænet til vilde dyr.
Det er ikke normalt at se et vildt dyr her.
- Det er faktisk første gang. - Kan I tage jer af den?
Jeg ved ikke, hvordan man fodrer en stork!
Hvad er det lavet af?
"Mono-protein."
Lad os prøve...
Giv slip.
Nej, ikke kattemad.
Måske kunne du tage den midlertidigt,
så vi kan finde en løsning for den?
Her kan du lægge fisk i en spand med vand.
Fiskene svømmer i spanden, og han jager dem.
Tager du din stork med hjem nu?
Jeg kan ikke se dig, Jana!
Ilina er sur på dig, fordi du ikke kommer.
Kom her, skat, se, hvad jeg fandt!
Se den smukke stork, skat!
Novra! Han er sådan en smuk stork!
Jeg vil derhen!
- Jeg vil hen til bedstefar! - Det skal vi nok en dag.
- Bedstefar! - Bedstefar kommer, bare rolig.
- Bedstefar! - Hej?
Har nogen ringet om markerne?
Ingen ringede.
Det er en ødemark her. Lad mig se Ilina igen.
Hvorfor ringede ingen? Du bør sænke priserne.
Hvis det er 3000, giv det for 2000.
Ellers 1000.
Jeg vil tænke over det. Jeg ringer en anden gang.
Vi må sælge dem! Vi har brug for penge! Det, de giver, giver de!
Flyv hjem til din familie nu.
Kom så, flyv!
Det var Europas største storkerede.
Se, den var så tung, at den ødelagde taget!
Tag så meget, du kan, så din stork får det bedre.
Vent, den er ikke fuld nok.
Jeg hjalp ham med at stå på egne ben. Jeg hjalp ham med at købe bil.
- Tilbyder kan ikke sin hjælp? - Nej, han har ikke været her i årevis.
Han så ikke engang huset, jeg byggede til ham.
Hvad kan jeg gøre? Jeg er usynlig for ham.
- Han vil altid være dit barn. - Og hvad så, hvis han er mit barn?
Jeg efterlader alt til staten og kirken! Intet til ham.
Et barn opgiver måske sin forælder,
men en forælder kan aldrig opgive sit barn.
Jeg er ligeglad! Jeg finder en anden søn.
Jeg kan låne dig en af mine tre.
Så bliver du endelig lige så glad som mig.
Jeg bliver syg af at grine! Jeg har ikke grinet i årevis.
Flyt den til venstre!
Intet kan slå denne i stykker! Vi gjorde den så stærk.
Silyan kan opfostre tre til fire børn på denne etage.
Hør... Jeg kan ikke give dig min jord for 1000!
Det er en lav pris. I det mindste 3000!
- Hvornår har du fødselsdag? - Hvorfor?
Skal jeg give dig den som en gave?
Jeg har arbejdet på den hele mit liv, og nu bør jeg give dig den gratis!
2000 er minimum!
Okay, jeg tænker over det.
Situationen her er skræmmende!
Landmændene hældte benzin på deres afgrøder og brændte dem!
Hvad siger du? Det er så trist og bekymrende!
De får flere penge fra forsikringen end fra at arbejde på jorden!
De stakkels vinranker! Hvordan kunne de brænde dem?
De har forvandlet deres forfædres træer til støv!
Kommer jeres familier tilbage til nytår?
Nej, ingen kommer tilbage.
Men vi kan stadig fejre det, bare os tre. Og hvad så?
Godt nytår! Den, der finder mønten i brødet,
bliver vært for det næste nytår.
Se de øjne. Som om han var et menneske.
Silyan brugte mange søvnløse dage og nætter
på at tænke på, hvordan han skulle fortælle sin far, at han levede.
Han besluttede at stå foran sin far for at se, hvad der ville ske.
Faren bemærkede storken og begyndte at tale til ham:
"Din stakkels fugl. Du er lige så ensom som mig.
Du har også mistet din familie.
Mit hjerte gør ondt,
fordi jeg forbandede min egen søn, og jeg mistede ham."
Den gamle vidste ikke, at det var hans egen søn.
Han besluttede at adoptere storken og tage sig af ham.
Så efter lang tid kom Silyan endelig hjem igen.
Faren sagde til ham: "Fra i dag af skal vi bo sammen.
Du skal hjælpe mig med at dyrke afgrøder på jorden,
så vi får mad og overlever."
- Hallo? - Hej, hvordan går det, skat?
Godt. Hvad sker der med dig?
Jana. Jeg har besluttet ikke at sælge markerne.
Jeg kan ikke forlade dem.
De har holdt os i live i 60 år.
Hvordan vil du arbejde på jorden alene?
Det er det eneste, jeg kan!
Jeg har sagt op på lossepladsen.
Hvis du vil, så kom tilbage. Ellers accepterer jeg det.
Og sådan fandt Silyan og hans far fred med hinanden.
De vendte tilbage til at arbejde sammen.
Hvad har jeg gjort galt? Hvad gjorde jeg galt?
Nu skal du få!
Lad os arbejde! Lad os arbejde!
Det vover du ikke!
Tør sveden af!
Dit fjollehoved!
Kom så!
Tekster af: Kasper Erik Nielsen