Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Tiedättekö tarinan Silyanista?
Isoisäni kertoi legendasta, joka oli peräisin 1600-luvulta,
tai ehkä jopa varhaisemmalta ajalta.
Olipa kerran poika,
joka asui Makedoniassa.
Hänen perheensä omisti paljon maata,
ja he tuottivat ruokaa koko kylälle.
Poika ei kuitenkaan pitänyt raskaasta työstä maalla.
Hän unelmoi lähtevänsä jonnekin kauas.
Jonnekin, mistä hän löytäisi paremman elämän.
Kun hän kertoi isälleen haluavansa lähteä kylästä,
isä suuttui niin, että langetti poikansa ylle kirouksen.
"Toivottavasti muutut linnuksi,
jotta silmäni eivät näe sinua enää koskaan."
Kun isän sanat tulivat ulos,
taivas aukesi,
ja Silyaniin iski salama.
Ja niin Silyan muuttui haikaraksi.
TAMARA KOTEVSKAN ELOKUVA
Haluatko, että teen sinulle kruunun?
Totta kai haluan.
Pannaan pari lisää.
Nyt olet kuin kuningas.
Oletpa sinä komea.
Anna kun suutelen sinua, kuningattareni.
- Tunnistatko kappaleen? - Se on lempikappaleeni.
Aivan!
Muistatko, kun veit minut ensitreffeille perheesi pellolle?
Miten voisin unohtaa?
Söimme salaa rypäleitä.
Se oli elämäni parasta aikaa.
Miksi?
Koska perheelläni ei ollut viinirypäleitä.
Muistatko, mitä annoin sinulle?
- En muista. - Kurkkuja.
Jos sen yläosa putoaa, rakastat minua. Jos ei, et rakasta.
Sormella.
Rakastat minua todella.
ČEŠINOVON KYLÄ
POHJOIS-MAKEDONIAN SUURIN KATTOHAIKARAPOPULAATIO
Silyania ei hyväksytty haikaroiden keskuuteen,
koska hän oli erilainen kuin ne.
Hän ei kuitenkaan kuulunut ihmistenkään joukkoon.
Hän oli hyvin yksinäinen.
"Isä, olen täällä. Katso minua."
Niin hän halusi epätoivoisesti sanoa.
Sanojen sijaan
hänen nokastaan kuului kuitenkin pelkkää kalistelua.
Tulkaa, lapset. Tehdään talo valmiiksi.
Hyvää työtä. Sinusta on tullut ammattilainen, Ace.
Anna vaarille laastia, kulta. Hän on hurjan ahkera.
Tässä, vaari.
Hän ahkeroi, koska tästä tulee hänen huoneensa.
Anna vaarille tiili.
Hyvää työtä!
Huoneestasi tulee talon kaunein.
Pane tiili tähän.
Panenko sen tähän?
Voit katsoa haikaranpoikasia ikkunasta.
Katsokaa noita haikaroita.
Näettekö ne tuolla ylhäällä?
Ne rakentavat taloa ihan niin kuin mekin.
Me rakennamme tiilistä,
ja ne rakentavat oksista ja heinistä.
Jätän talon mielelläni sinulle ja tyttärelleni Aleksandralle.
On ilo olla täällä.
Pane se tuonne.
Rakensin tämän talon toisen kerroksen pojalleni.
Tiedätkö, miten loukkaannuin, kun hän lähti kylästä?
Hän jätti meidät keskenämme.
Isä ei tiennyt, että hänen poikansa oli yhä kylässä
hyvin lähellä häntä itseään.
Silyanin piti kuitenkin hyväksyä elävänsä ikuisesti haikarana.
Katsokaa, pieni hiiri!
Juokse, juokse, juokse!
Otetaan se kiinni!
Tulkaa.
- Maa antoi paljon. - Se on hyvin hedelmällistä.
Auta vaaria perunoiden etsimisessä.
Tuolla on lisää!
Tässä on kuusi kiloa.
No niin, ahkerat ihmiset.
- Tänä vuonna teemme ennätyksen. - Chilit ovat tuotteliaita.
Maistakaa, kaikki.
Syökää se paljain käsin.
Tämä on vuoden viimeinen sato.
Ensi vuosi on runsaampi kuin tämä vuosi.
DOBROŠINCIN VILJELIJÖIDEN TUKKUMARKKINAT
- Anna kun näytän. - Haluan suurimmat.
- Kuusisataa grammaa. - Mitä sanot?
Se ei ole tarpeeksi iso.
Se on liian kallis.
- Miksi naurat? - Älä viitsi.
Työskentelemmekö ilmaiseksi? Tiedätkö, paljonko työtä tämä vaatii?
Näytä rahat.
Et köyhdy tästä.
250 denaaria.
BOSILOVON VILJELIJÖIDEN TUKKUMARKKINAT
Tarkista itse, jotta et väitä, että huijasin sinua.
- Onko se raaka? - Ei tietenkään.
15 denaaria kilolta.
- Eikö se varmasti ole raaka? - Ei ole, älä huoli.
13 denaaria per kilo.
Näin, että joku myi niitä kahdeksalla.
Kahdeksalla denaarilla? Sinä se vasta vitsiniekka olet.
Heitän ne mieluummin pois kuin annan kahdeksalla.
Ehkä meidän pitäisi antaa ne lahjaksi!
- Tässä rahat. - Ei käy.
- Paljonko haluat? - Pyytämäni hinnan.
Anna viisi pussia 50 denaarilla. Se tekee 350.
En edes puhu kanssasi.
Sinulla ei ole oikeutta antaa hänelle rahaa.
Olin täällä ensin.
Minunkin perheeni on ruokittava.
Olen tehnyt kovasti töitä, ja haluan viedä jotain perheelleni.
En huoli rahojanne!
En anna teille myöskään paprikoitani.
Menetit juuri parhaan tarjouksen.
Markkinat suljetaan pian.
Mahdotonta. Kukaan ei myynyt mitään.
Tule, vaari.
En tiedä, mitä me teemme.
Älä murehdi. Vuosi on edessä. Meillä on lisää satoa myytäväksi.
Mikään ei suju hyvin.
Usko minua. Meillä on tupakkaa, kaalia...
Kaikki on turhaa.
Se kannattaa kyllä, usko pois.
VALTION TUPAKKKATUKKU
Tämäkin on kakkoslaatua. Kaksi laatikkoa kakkoslaatua,
- ja loput ovat kolmoslaatua. - Ei.
Maksat miehelle hinnan, jonka lupasit istuttaessa.
Katso tätä keltaista väriä. Se on puhdasta kultaa!
Hyvä on sitten. Viekää se takaisin kotiin.
Viekää se kultakauppaan myyntiin, jos se on kultaa.
Se on hyvännäköistä tupakkaa,
- mutta kakkosluokkaa. - Kakkosluokkaa? Ei ole.
Tätä parempaa tupakkaa ei olla nähtykään.
Olen pahoillani, mutta hallitus on tiukentanut käytäntöjä.
Mittaa se.
Minne panen sen?
Näytän, mihin se kuuluu.
Ykköslaatua.
Otit vain hyvät lehdet. Ne eivät riitä.
Kaikki ovat tällaisia.
Emme istuta enempää ensi vuonna.
Siinä se.
Eikä. Viemme sen takaisin.
Tiedätkö, paljonko työtä tupakan keräämisessä on?
Tonni lannoitetta maksaa 1 300 denaaria.
Litra polttoainetta on 1 200 denaaria.
Mieti, mitä olet tekemässä!
Menetät kaikki viljelijäsi!
Kolme tonnia myymättömiä perunoita.
Mitä me nyt teemme?
Ne kaikki mätänevät.
Sitten ne pitää heittää roskikseen.
Kaikki työ menee hukkaan.
Viljelijät ovat vihaisia.
Heistä hallitus antaa kauppiaiden ja ostajien väärinkäyttää työtään.
Hinnat muuttuvat joka päivä.
Maanviljelijät julistavat tiesulun päätielle.
Maanviljelijät eivät ole orjia!
Kylässämme oli ennen 300 maanviljelijäperhettä,
- Nyt heitä on hädin tuskin 50. - Näillä hinnoilla ei elä.
Tukimme päätien tänään.
Hallitus alas!
Emme anna teille palaakaan!
Teimme turhaa työtä!
Tukimme tämän tien kovan työmme hedelmillä!
Perääntykää!
Oikeutta viljelijöille!
- Puhutko saksaa? - Vähän.
- Bitte schön. - Bitte schön.
- Meine Herren. - Meine Herren.
- Auf Wiedersehen. - Auf Wiedersehen.
- Se tarkoittaa "hyvästi". - Selvä. Auf Wiedersehen.
Jos joku haluaa tilata voileivän...
Sellaisen kanahampurilaisen.
Tavallisia McDonald'sin ruokia.
En tunne itse niitä ruokia kovin hyvin.
Sinut palkataan myymään niitä.
Olen järjestänyt töitä Saksasta yli 500 kaltaisellenne perheelle.
Olen auttanut kaikkia, joita voin.
Mikään ei voi mennä pieleen minun puoleltani. Lupaan sen.
Menin Saksaan, tein kovasti töitä, palasin ja perustin tämän maatilan.
Jos olisin jäänyt tänne, en olisi saanut tätä ylellisyyttä.
Sitten rakensin tämän kaiken omin käsin.
Tarjosin varmuutta lapsilleni ja perheelleni.
- Oletan, että teillä on lapsia. - Kyllä.
Ajatelkaa heidän tulevaisuuttaan.
Haikaraparven piti muuttaa etelään etsimään ruokaa.
Silyan ei halunnut lähteä kylästään, mutta hänellä ei ollut vaihtoehtoja.
Hän lähti peläten,
ettei koskaan tekisi sovintoa isänsä kanssa.
Ilina.
Oletko jo unohtanut vaarin ja mummon?
- Olet jo unohtanut meidät. - Ilina.
- Verkko ei toimi.
Siinä hän on.
Anna kun katson sinua, kultaseni.
Mummon nätti nukke.
Hän on kasvanut hurjasti.
Miten te voitte?
Kaikki on hyvin. On kauhean kylmää.
Tulevatko palkat ajallaan?
He maksoivat täsmälleen samana päivänä kolmena kuukautena peräkkäin.
- Mahtavaa. - Niin.
Miksi Ane on vihainen?
En minä ole.
Älä sano noin. Tunnen hänet tänne asti.
Ane, onko siellä kylmä?
On kylmä.
Tiedätkö, miten kallis päiväkoti on täällä?
Koko palkkamme menee siihen.
Mutta Ace sanoi, että kaikki on hyvin.
Älä kuuntele Acea! Annamme pois kaikki säästömme.
Olemme yksin, emmekä saa säästettyä rahaa.
Sinun täytyy tulla tänne, äiti.
Ainakin hetkeksi, kunnes voimme ansaita jotain.
Sinun täytyy huolehtia Ilinasta.
Ole kiltti.
Vaari!
Jana, panin ne kiehumaan. Mitä teen seuraavaksi?
- Panenko kattilaan kurkumaa? - Kyllä, voit laittaa kurkumaa.
Mutta vasta kun paistat ne, ei nyt.
Panenko veteen suolaa ja mausteita?
Ei, vasta myöhemmin. Nyt vain keität ne.
Pese ne ensin!
Hyvin tehty. Pane ne nyt kiehumaan.
- Vaari, katso Ilinan uutta lelua. - Näytä.
Haluatko tulla katsomaan vaaria?
Ilina, haluatko mennä vaarin luo?
MAATA MYYTÄVÄNÄ 3 500 EUROA
RYPÄLEVILJELYKSET MYYTÄVÄNÄ 6 000 EUROA
MAATA MYYTÄVÄNÄ 2 000 EUROA
Ei sitä noin tehdä.
Pane se alemmas.
- Ei noin. - Näinkö se menee?
Reikiä on kaksi.
Käännä se ympäri, et riko sitä.
Tiedätkö, mistä sain tämän? Lapset toivat sen Itävallasta.
Onko kukaan löytänyt kultaa tällä laitteella?
Varmasti on.
Ei kaiveta turhaan.
Jotkut ovat löytäneet aarteen.
- Osaatko kytkeä sen päälle? - Tästä.
Tämä nappi on kullalle, tämä kuparille.
Vanhojen talojen seiniin piilotettiin ennen kultaa.
- Paljonko se maksoi, Iljo? - Kuusisataa euroa.
Tarvitsemme vain kuusi kultakolikkoa maksaaksemme sen.
Se taisi ilmaista jotain.
Kokeile tältä puolelta.
Onko talo varmasti hylätty? Missä omistaja on?
- Hän muutti Saksaan. - Hän ei siis palaa.
- Mitä poikasi tekevät siellä? - Vanja toimittaa pikalähetyksiä.
- Entä Goran? - Hän on töissä tehtaassa.
- Vuorotöitä? - Vain yövuoroja.
He ovat siis kuin vankeja. Eivät näe päivänvaloa.
Sinäkin olet vaimoton, kuten minäkin.
En voi syyttää häntä. Hän rakastaa heitä ja tahtoo auttaa.
Kuka sinusta huolehtii nyt?
Pärjään kyllä. Osaan huolehtia itsestäni.
On parempi huolehtia lapsenlapsista kuin minusta.
- Missä se mies hirtti itsensä? - Mies jäi yksin.
Hänen perheensä jätti hänet.
Hän hirttäytyi tähän pylvääseen.
Niin käy, kun perhe hylkää.
Miksi päätit vaihtaa ammattia 60-vuotiaana?
Se ei ollut minun päätökseni. Mikään ei toimi maanviljelyssä.
Eivät vesimelonit, ei maissi, ei perunat.
- Kauanko olet ollut maanviljelijä? - 15-vuotiaasta asti. Jo 45 vuotta.
Mitä sosiaalipalvelu tekee kanssasi nyt?
En tiedä. Siksi tulin tänne.
Kysymään, löytäisitkö toisen työn.
Voi, Nikola. Et voi jäädä vielä eläkkeelle. Olet liian nuori.
Olet liian vanha aloittamaan uudessa ammatissa.
Mitä työkokemusta sinulla on?
Maanviljelijänä ajoin raskaita ajoneuvoja, kuten traktoreita.
- Voisitko olla kuljettaja? - Voisin työskennellä kuljettajana.
Millaisia ajokortteja sinulla on?
Minulla on A, B, C.
- Osaatko ajaa puskutraktoria? - Osaan.
Kevään koittaessa haikarat palasivat Makedoniaan.
Silyan ei malttanut odottaa vanhempiensa näkemistä
ja iloista elämää kylässään.
Muistatko, kun haikarat hyppivät traktoriemme takana?
Me istutimme, ja ne söivät.
Ne tulivat heti, kun kuulivat traktorin äänen.
He seuraavat yhä traktoriemme ääntä.
Mutta katso, mitä ne syövät nyt.
Surullista. Eläinparka.
Eikö meidän pitäisi jo tehdä omat hautamme haikaroiden viereen?
Kyllä, mutta kumpi kuolee ensin?
- On parempi, että sinä kuolet ensin. - Miksi?
Koska et voi kaivaa tarpeeksi isoa hautaa minulle. Katso, miten iso olen.
- Olen pienempi, mutta vahvempi. - Haluatko, että kuolen ensin?
Ei, olet minua nuorempi. Elämä on vielä edessäsi.
"Isä, onko kohtalomme kuolla tekemättä koskaan sovintoa?"
Silyan ei halunnut hyväksyä tätä kohtaloa.
Näetkö, mistä siipi on murtunut?
Tästä. Tunnen kaksi kyhmyä.
Älä tuhlaa aikaa. Vie se kaupunkiin eläinlääkäriin.
He tietävät, mitä tehdä.
Siellä on villieläinsuojia.
Niin kaunis olento.
Olet niin kaunis.
Kattohaikara? Siirrä laatikko pois.
- Kumpi siipi on loukkaantunut? - Oikea.
Näen turvotuksen.
Tämä on villieläin, emmekä tiedä, mitä tehdä sille.
Meitä ei ole koulutettu.
Emme näe villieläimiä klinikallamme.
- Tämä on ensimmäinen kerta. - Voitteko hoitaa sen?
En tiedä, mitä tehdä. En osaa ruokkia haikaraa.
Mistä tämä on tehty?
"Monoproteiinia."
Kokeillaan.
Päästä irti.
Se ei pidä kissanruoasta.
Ehkä voisit ottaa sen väliaikaisesti,
jotta voimme etsiä sille järjestön?
Voit panna kaloja ämpäriin.
Kalat uivat ämpärissä, ja se pyydystää niitä.
Vietkö haikaran nyt kotiin?
En näe sinua, Jana.
Ilina on vihainen sinulle, koska et tule tänne.
Tule tänne, kulta. Katso, mitä löysin.
Katso, miten kaunis haikara.
Onpa kaunis haikara.
Haluan mennä sinne!
- Haluan vaarin luo! - Menemme sinne jonain päivänä.
- Vaari! - Vaari tulee, älä huoli.
- Vaari! - Hei.
Onko kukaan soittanut pelloista?
Kukaan ei ole soittanut.
Tämä on joutomaata. Anna minun nähdä Ilinaa vielä.
Miksei kukaan soita? Sinun pitäisi laskea hintoja.
Jos hinta on 3 000, anna se 2 000 eurolla.
Jos 2 000, anna se tonnilla.
Mietin asiaa. Soitan joskus toiste.
Pellot on myytävä. Tarvitsemme rahaa. Niistä maksetaan, mitä maksetaan.
Mene. Lennä perheesi luo.
Lennä.
Täällä oli Euroopan suurin haikaranpesä.
Se oli niin painava, että rikkoi katon.
Ota niin paljon kuin voit, jotta haikara viihtyy paremmin.
Se ei ole tarpeeksi täynnä.
Olin hyvä isä hänelle. Autoin seisomaan omilla jaloillaan.
Autoin ostamaan auton.
- Eikö hän kysy, tarvitsetko apua? - Ei, hän ei ole käynyt täällä vuosiin.
Hän ei edes nähnyt taloa. Rakensin sitä hänelle.
Mitä voin tehdä? Olen hänelle näkymätön.
Ei sillä ole väliä. Hän on aina lapsesi.
Mitä sitten?
Jätän kaiken omaisuuteni valtiolle. Kirkolle.
En jätä hänelle mitään.
Lapsi voi luovuttaa vanhemman suhteen,
mutta vanhempi ei voi koskaan luovuttaa lapsensa suhteen.
Ihan sama. Etsin itselleni toisen pojan.
Minulla on kolme poikaa. Voin lainata yhden.
Sitten olet vihdoin yhtä onnellinen kuin minä.
Nauraminen saa voimaan pahoin. En ole nauranut vuosiin.
Siirrä sitä vasemmalle.
Tämä voisi pudota lentokoneesta, eikä se hajoaisi.
Teimme siitä niin vahvan.
Silyan voi kasvattaa tässä 3 - 4 poikasta.
Kuulkaa. En voi antaa maatani tuhannella eurolla.
Se on todella halpa hinta. Haluan ainakin 3 000.
Milloin syntymäpäiväsi on?
Pitäisikö minun antaa se sinulle lahjaksi?
Olen työstänyt maata koko ikäni, ja nytkö se pitäisi vain antaa sinulle?
Kaksituhatta on minimi.
Hyvä on, mietin asiaa.
Hei, Jana. Tilanne täällä on pelottava.
Maanviljelijät kaatoivat bensaa satojen päälle ja polttivat ne.
Onpa surullista ja huolestuttavaa.
He saavat enemmän rahaa vakuutuksesta kuin viljelemisestä.
Viiniköynnösparat. Miten he kehtaavat polttaa ne?
He muuttivat esi-isiensä puut tomuksi.
Palaavatko perheenne uudeksivuodeksi?
Kukaan ei tule takaisin.
Voimme silti juhlia, vain me kolme. Mitä sitten?
Hyvää uutta vuotta.
Se, joka löytää kolikon leivästä, isännöi ensi uutta vuonna.
Katsokaa noita silmiä. Kuin se olisi ihminen.
Silyan vietti monta unetonta päivää ja yötä
miettien, miten kertoa isälleen, että hän oli yhä elossa.
Hän päätti seistä isänsä edessä nähdäkseen, mitä tapahtuisi.
Isä huomasi haikaran ja alkoi puhua sille.
"Lintuparka. Olet yhtä yksinäinen kuin minä."
"Sinäkin olet menettänyt perheesi."
"Sydäntäni särkee,
koska kirosin oman poikani ja menetin hänet.'
Vanhus ei tiennyt, että tämä oli hänen oma poikansa.
Hän päätti adoptoida haikaran ja pitää siitä huolta.
Niinpä Silyan palasi vihdoin kotiin pitkän ajan jälkeen.
Isä sanoi hänelle: "Tästä päivästä lähtien asumme yhdessä."
"Autat minua istuttamaan viljaa maahan,
jotta meillä on ruokaa ja selviämme."
- Hei. - Mitä kuuluu, kulta?
Hyvää. Mitä sinulle kuuluu?
Jana. Päätin olla myymättä peltoja.
En voi hylätä niitä.
Ne ovat pitäneet meidät elossa 60 vuotta.
Miten aiot työstää maata yksin?
En osaa tehdä mitään muuta.
Lopetin jo kaatopaikalla.
Jos haluat, tule takaisin. Jos et, hyväksyn sen.
Ja niin Silyan ja hänen isänsä löysivät rauhan.
He palasivat viljelemään maata yhdessä.
Mitä tein väärin? Mitä tein väärin?
Nyt saat nähdä!
Tehdään töitä.
Uskallakin.
Pyyhi hikesi.
Senkin kurpitsa.
Vauhtia!
Käännös: Iida-Maria Rautoma