Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Vårt senaste kalla fall är från kvällen 11 maj 1973.
Ungefär 00.48 i Brick Lane, östra London,
promenerade en man från puben,
på väg mot sin flickvän, Angela Hughes, hem,
när han hörde två röster från hennes fönster på andra våningen.
Hallå där! Stanna!
Stanna!
När polisen kom till platsen var Angela Hughes redan död.
De genomsökte hennes lägenhet, men inget hade stulits.
Det stinker.
Vad stinker, Ron?
Vad är motivet för ett rån? De var ett fattigt ungt par. Det går inte ihop.
Bra poäng.
Om jag förstår det rätt så var den enda personen
som faktiskt såg den maskerade mannen, pojkvännen?
- Enligt polisrapporten, ja. - Vem var pojkvännen?
Har han ett namn?
Peter Mercer. 25 år gammal. Mekaniker.
Han fick lämna armén på grund av en knäskada. En skottskada i fält.
Han kan bära på obearbetat trauma och därför bete sig oberäkneligt.
Mercer lyckades inte springa ikapp den maskerade mannen.
Sen försvann han själv kort därefter. Ingen såg honom igen.
Där ser du. Det stinker. Som en råtta i ett avloppsrör.
Kunde den stackars flickan ha räddats på nåt sätt?
Det är svårt att säga.
Enligt rapporten dog hon av knivskadan, inte fallet.
Ett mord alltså.
Mercer måste ha kunnat första hjälpen.
Varför räddade han henne inte? Vilken clown.
Han sa till polisen att hon dog på en gång. Men det tar tid att förblöda.
Jag är förbryllad. Det här är ett ovanligt svårt fall.
Det får fallet med den styckade kroppen i brevlådan att verka enkelt.
Ja. Det vi behöver nu är medicinsk expertis.
TORSDAGSMORDKLUBBEN
- Det berömda Coopers Chase. - Jag ska visa dig runt.
Där borta ligger hospisavdelningen, för när allt blir lite... Du vet.
Det finns bågskyttelektioner.
En av de boende vann silver i OS 1972.
Där satt den! Bra jobbat. Ja, precis så.
Är det inte vackert, Joanna?
Vi har till och med lamor som stöddjur.
Alla har lamor nuförtiden, mamma.
Var försiktig. Lamor är temperamentsfulla. De bits och spottar en i ansiktet.
Det gör vissa människor med i pressade situationer.
Jag vill visa pusselrummet.
Förblödde hon av knivsåret eller fallet?
Herregud.
Hej.
Är det inte här man lägger pussel?
Nej, inte på torsdagar.
Okej. Ursäkta.
Vi ska lämna er ifred.
Mamma?
Det måste vara nån slags Agatha Christie-klubb.
Jag måste verkligen åka nu.
Trafiken är hemsk och jag ska ta med en viktig klient på opera ikväll.
Jo, mamma.
- Det känns som ett misstag att du bor här. - Va?
Jag kan köpa en lägenhet åt dig nära mig.
Hyfsat nära.
Joanna, jag vill bo nånstans där jag kan skaffa nya vänner.
Hur ska det gå till om jag bor ensam i Hackney?
Omgiven av hipsters och veganska bagerier.
- De vill inte ha nån gammal tant där. - Okej då.
Jag vill bara att du ska vara lycklig.
Sen pappa gick bort...
- Jag är bara orolig för dig. - Jag mår bra.
- Kör försiktigt. - Det ska jag.
Jag hoppas att det här var rätt, Gerry.
Jag är inte van att ta stora beslut själv.
Ja må du leva
Där är hon.
- Ja. Nej. - Det måste vara en tvåa här.
- Är du sjuksköterska? - Ursäkta?
Du ryggade inte tillbaka när du såg bilderna förut,
så du måste ha nån medicinsk bakgrund.
Du kanske var läkare,
men det var ovanligt med kvinnliga läkare på vår tid,
så jag gissar en akutsjuksköterska som sett många dödliga skador.
- Är jag på rätt spår? - Mitt i prick.
Ursäkta. Jag heter Elizabeth.
Ibrahim.
Ron.
- Jag heter Joyce. - Joyce.
Joyce, kan du ta en titt på den här?
Gode Gud.
Vi kanske kan lämna detaljerna till senare.
Kan flickan ha överlevt en sån skada?
Det beror delvis på hur mycket hon vägde.
Det är mycket blod.
Fyrtiosex kilo.
Då kan hon ha överlevt, förutsatt att...
Ursäkta, hur länge ska det här tjafset pågå?
Vi håller på med det extra svåra sudokut.
Joyce, vill du följa med oss och prata vidare om saken?
Lite mer avskilt?
Visst, men vilka är "oss"?
Ursäkta, vad ohövligt av mig.
Vi är Torsdagsmordklubben.
Ge mig goda nyheter, Lloyd. Jag betalar dig inte för att bli blåst.
Godmorgon, Ian. Här är det senaste.
Mrs Ventham vill ha bilen, huset och lägenheten på Mallorca.
Men Gud, det var ett ligg!
Det här är en överreaktion utan proportioner!
Hon är förresten ingen ängel själv. Det har jag bevis på.
Överreaktion eller ej, gör dig redo, Ian. Gemma menar allvar med skilsmässan.
Hon tänker göra allt för att sätta dit dig.
- Tjena. - Ian.
Vad är det som är så brådskande? Varför vill du träffas i enrum?
Jag måste maximera mina tillgångar just nu.
Begravningsplatsen ska grävas ut, med eller utan tillstånd.
Det är bättre att be om förlåtelse än om tillåtelse.
Sen river vi kyrkan och bygger lyxlägenheter.
Men alla gamlingarna då? De kommer inte att gilla det.
De behöver inte gilla det. De ska bort. Huvudbyggnaden blir en eventlokal.
De kommer att göra motstånd.
Många av dem var starka och mäktiga på sin tid.
Deras tid är över. Det här är min tid. Det är min jävla mark.
De där gamla skröplingarna bekymrar mig inte.
Det enda problemet är Tony Curran.
På vilket sätt?
- Varsågod, mr Ventham. - Tack.
Tony är delägare i Coopers Chase. Han tjänar väl också på det här?
Ja, om han hade gått med på det. Men han är en envis jävel.
Hans moster Maud bor där. Han bryr sig om henne.
Om han vägrar, vem tar jobbet?
Jag?
Skulle du gilla det? Att vara chef och tjäna mer?
Visst.
Det vore bra för mig.
Min mamma är sjuk hemma i Polen
och jag behöver skicka mer pengar för hennes vård. Men...
Bogdan, grävarna kommer måndag morgon.
Du behöver bara dyka upp på kyrkogården och börja gräva, så får du en fet lön.
Mer än nog för att ta hand om din mamma i Rumänien.
- Polen. - Polen. Just det.
Tony Curran är en farlig man som sysslar med farliga saker.
Om han får sparken,
kanske han dödar dig.
Bogdan,
jag är en erfaren MMA-fighter, okej?
På regional nivå.
Jag är rätt farlig själv.
Har vi en deal eller inte?
Okej, jag gör det.
- Vi har en deal. - Snyggt.
Godmorgon, moster Maud.
Min favorit.
Vad tjusig du är idag.
Du är en bra pojke, Tone.
- Godmorgon, Tony. Läget? - Ron, godmorgon, kompis.
Det här är Joyce. Hon är ny här.
- Välkommen till Coopers Chase. - Tack.
Godmorgon, Maud.
Vem var det?
Tony Curran. Han äger Coopers Chase ihop med Ian Ventham.
Han köpte klostret som låg här på 80-talet.
Han gjorde en bra affär.
Ja, minst sagt.
Han gjorde de första renoveringarna med sina bara händer.
Han tog in Ventham för att få extra kapital och slutföra jobbet.
- Så de är affärspartners? - Ja.
- Han verkar lite... - Oborstad, ja, men oroa dig inte.
Tony är på vår sida. Det är det viktiga.
Vadå "på vår sida"?
Det sägs att Ian Ventham vill göra sig av med Coopers Chase.
Va? Varför då?
För att bygga lyxlägenheter. Bli av med oss.
Jag flyttade ju precis in.
Tony kommer inte gå med på det. Inte så länge moster Maud lever.
Tony Curran är viktig för oss, på sitt vis.
Liksom moster Maud.
- Det är dags att äta tårta, va? - Ja.
Torsdagsmordklubben har varit i behov av medicinsk expertis ett tag nu.
Joyce, vi vill ha med dig, men på tillfällig basis.
Det låter riktigt kul.
Vilken tårta i världsklass. Jag kan vänja mig vid det här.
Vänj dig inte för mycket, Ron. Tänk på kolesterolet.
Men tårtan är verkligen utsökt.
- Det måste jag medge. - Tack.
Den var till min dotter, men hon är i förklimakteriet och kunde inte äta den.
Om vi kan flytta vår uppmärksamhet från tårtan ett ögonblick...
- Joyce? - Ja?
Bilden du såg förut av en mördad kvinna är från det kalla fall vi jobbar med nu.
Angela Hughes. "Kvinnan i vitt som föll ut genom fönstret."
Precis. Enligt polisrapporten blev Angelas pojkvän, Peter Mercer,
förhörd och sen frisläppt av polisen.
De tyckte att han var en bra kille och trodde på hans historia.
Men det fanns en polis, kriminalinspektör Penny Gray,
den enda kvinnan i kåren på den tiden,
som ville ta in honom för ytterligare förhör, men nekades.
Pojkklubben fick som de ville
och innan man visste ordet av hade han försvunnit för gott.
Fallet avslutat.
Fram tills nu.
Hur får ni tag på de här fallen?
De här dokumenten måste vara konfidentiella.
Vi får dem från en av gruppens grundare.
En nära vän till mig. Penny.
Kriminalinspektör Penny Gray, som ville förhöra Peter Mercer igen.
Exakt, hon.
Vad kul. Kommer hon nästa vecka?
Nej, det gör hon inte.
Penny bor på hospisavdelningen nu.
Jag beklagar.
Tack.
Kära vän, jag ska uppdatera dig om vårt senaste kalla fall.
Ibrahim vill bestämt kalla det
"Kvinnan i vitt som föll ut genom fönstret".
Slagkraftigt, va?
Det är ett knivigt fall.
Du skulle älska det.
Svaret ligger i hur lång tid det tog för flickan att förblöda.
Men vi har haft lite tur.
- Tur? - Ja, vi har fått ett nytillskott.
En före detta sjuksköterska har flyttat in. Joyce.
Hon är trevlig nog. Eller rätt slätstruken faktiskt.
Men hon kan allt om knivsår och sånt.
Alla är användbara på sitt sätt.
Pen, jag önskar att du kunde hjälpa oss med det här fallet.
Det är riktigt intressant. Tänk att du själv inte föreslog det innan...
John, tror du att hon hör oss?
Vissa dagar hoppas jag det
och vissa dagar hoppas jag inte det.
Jag bara läser för henne.
- Mordmysterier, hoppas jag. - Självklart.
Hon höll på att bli galen av uttråkning innan du flyttade hit.
Torsdagsmordklubben höll henne vid sunda vätskor.
Ni var ett imponerande team.
Hur mår Stephen?
Jo, du vet...
Det är en nedförsbacke. Den typen av demens.
Och han tar sig inte upp igen. Han har dåliga och bra dagar.
Ibland är han där, min Stephen, som jag älskar honom. Smart, klarsynt.
Sen vänder jag mig om och han är borta igen.
Borta.
Ta vara på de fina stunderna.
- Stephen, jag är tillbaka. - Hej, min kära.
- Har du haft en bra dag? - Ja, tack. Själv då?
Ja.
- Damen kom med min lunch. - Vad var det för nåt?
Gode Gud.
Jag har glömt.
Vad det än var, så var det utsökt.
Idag fick jag kycklingpaj med purjolök och kokt potatis till lunch.
Underbart.
- Det låter gott. Vad läser du? - Jo, jag...
Jag tittade ut över trädgården och såg en ensam skata.
Det oroade mig. Jag slog upp det. Visste du att de har samma partner livet ut?
Är det inte underbart?
Precis som vi.
Vad mycket klockan är. Jag är sen. Jag ska träffa min förläggare.
- Det är ingen fara. - Va?
Ingen brådska. Jag gör en kopp te åt dig först.
- Kanske en liten tupplur också? - Ja, underbart.
Hej, allihop.
Ledsen att jag är sen. Jag...
Jag heter Donna De Freitas och jag är polis på Fairhavens polisstation.
Jag är här för att prata om "praktiska tips för säkerhet i hemmet".
Är du en riktig polis?
Det är klart att hon är, Marjorie. Ha lite hyfs.
Ja, jag är en riktig polis.
Bra. Jag har en fråga till dig, en riktig fråga.
- Jo... - Okej.
Om en man brutalt mördade sin flickvän och sen försvann,
hur länge skulle utredningen fortgå innan han förklarades försvunnen?
Jo...
Jag vet inte vad det har med säkerhet i hemmet att göra.
Vi hoppas alla att det här inte ska bli nån trist föreläsning om dörrlås.
Vi har hört allt om id-kort.
"Är du verkligen från gasbolaget eller är du en inbrottstjuv?"
Ja.
Jag tar gärna emot en inbrottstjuv. Det vore kul att få besök.
Jo, jag ska faktiskt prata med er om trygghetsarmband.
Nej.
Nej!
- Det där är min bil. - Jag är ledsen.
Parkeringskommittén här tar sin uppgift på allvar.
- De är fascister. - Jag är ju polis.
De skulle inte bry sig om du var kung.
Jag är rädd att du blir fast här i minst en timme.
Vill du äta lunch med oss?
- Ska vi ta en flaska av varje? - Ja.
- Varje av vad? - Färg. Rött och vitt. Vin.
Det är lite tidigt för mig.
Det är inte tidigt om man varit vaken sen 5.30.
Gissa min ålder.
Sjuttioåtta?
- Men det syns inte. - Jag gör pilates.
Du ser inte ut att vara en dag äldre än 65,
men händerna avslöjar det.
Det där är bra polisarbete.
De Freitas, är det här ditt första jobb?
Nej. Jag jobbade som Met-polis i London ett tag
och sen flyttade jag hit.
Vad tycker du än så länge? Rätt tråkigt, va?
Det är lugnt. Du kan vara ärlig.
Då så.
Jag är dödsuttråkad av att bara hålla på med trafikförseelser hela dagarna.
Är ni singlar? Gifta?
Evig ungkarl.
Frånskild. Två gånger.
Änka.
Men Elizabeth är gift, med den underbara Stephen.
Jaså? Kommer han att göra oss sällskap?
- Nej, han har en deadline. - Han är en publicerad författare.
Jaså? Vad jobbade du med innan du gick i pension?
Psykiater. Jag specialiserade mig på att hjälpa krigsveteraner med PTSD.
Och du, Ron?
Fackföreningsman.
Inte vilken fackföreningsman som helst, Ron.
Han var den främste av dem alla, känd under sin tid som Röde Ron.
Det stämmer. Om en strejk av nåt slag pågick,
så var jag den som stod där och eldade upp folk.
Det var tider det.
Du då, Joyce?
Inget speciellt.
Jag var sjuksköterska, sen mamma, sen sjuksköterska igen.
Min dotter, Joanna, är den intressanta i familjen.
Hon driver en hedgefond, om ni vet vad det är?
- Nej. - Ingen aning.
Inte jag heller.
Och du, Elizabeth? Vad jobbade du med?
Internationella affärer.
Var du diplomat?
Man kan säga att jag har många olika färdigheter.
- Kan jag...? - Åh, vinet. Underbart.
Jag tar gärna lite.
Vad står på menyn idag? Låt oss se.
- Jag beställer åt dig. - Gör du?
Häng med, Jackie.
Vilket otroligt ställe.
Det får mig att se fram emot att bli gammal.
När jag når livets senare kapitel, menar jag.
Coopers Chase är exceptionellt.
- Hallå! - Vi är lyckligt...
- Där är han ju. - Det är Jason.
Läget, farsan?
Bara bra. Bättre nu när jag ser dig.
- Är det Jason Ritchie? - Ja, vår egen lilla kändis. Rons son.
Han kommer två, tre gånger i veckan.
Hej, Ibsy.
- Jason. - Hej, Jason.
- Elizabeth. - Möt Donna De Freitas, hon är polis.
- Läget? - Hej.
Trevligt att träffas.
Jag var... Jag är ett stort fan. Jag har sett alla dina matcher.
Vad gör du nu, efter skadan?
Jag är med i lite olika tv-program.
Just det.
Han var obestridd mästare på sin tid, inte sant?
- Hon vet, pappa. - Ja.
Jason, det här är Joyce. Hon är ny här.
Du var helt fantastisk i Celebrity Masterchef.
Tack så mycket, Joyce.
Vad ska du göra härnäst, Jason?
Jag har precis börjat repa för Dancing on Ice.
Det är väl en slags sport?
Ja.
Tack snälla för lunchen.
- Tack. Ta hand om dig. - Ha det bra.
- Hejdå. - Vi ses.
Trevlig tjej.
Hon kan vara användbar.
Tony, kompis, lägg ner.
- Du kommer inte undan med det här. - Det finns inget att komma undan med.
Inget är skumt. Det är till vår fördel. Läs kontraktet.
- Kontraktet? - Ja.
Du tänker ta in Bogdan, den polske arbetaren, va?
Du gör ingenting så länge moster Maud lever.
- Vi ses i rätten. - Det ser jag fram emot.
- Kära nån. - Jag är redo.
Vad handlar det där om?
Pengar.
Det handlar alltid om pengar.
Tony, vad är det som pågår?
Vad som pågår, Liz?
Han. Ventham. Det är han som pågår.
Han tänker gräva upp kyrkogården och bygga lyxlägenheter.
- Så ryktet var sant? - Det kommer att låta förfärligt.
Men huvudbyggnaden då? Våra lägenheter?
- De ska bli en eventlokal. - Gud.
- Ron. - Ja?
- Vad ska vi göra? - Kalla till ett boendemöte.
Det står i våra hyreskontrakt. Han måste göra det i samråd med oss.
Men kan inte du göra nåt som delägare?
Jo, det finns mycket jag kan göra.
Jag kommer att göra allt i min makt för att rädda det här stället och er.
Man bråkar inte med en Curran.
Det blir han snart varse.
Han ska få se.
Det blåser upp till strid.
- Bu! - Bu!
RÄDDA COOPERS CHASE
- Vad gör du? Hallå! - Jädra clown!
Okej, då så.
Det är fullsatt.
Jag ska börja med att citera Konfucius.
Här är ett citat.
Dina ord, mr Ventham, inte mina.
"Ventham Investments Inc får endast upprätta nya bostadsplaner
i samråd med de boende på Coopers Chase."
Det här är ju en konsultation.
Ni är de boende. Konsultera på nu de närmsta... tio minuterna.
Det här är ingen konsultation. Det är ett bakhåll.
Vi vet att du vill göra dig av med alla pensionärer här.
- Och kasta ut oss på gatan. - Nej. Kom igen.
Inte ut på gatan. Ni kommer att kompenseras och få nya boenden.
Men vi vill bo på Coopers Chase. Vi har skrivit på kontrakt.
- Livstidskontrakt. - Ni verkar odödliga allihop...
Om ni läser kontraktet så kommer ni att se en klausul som...
Grejen är att vi älskar att bo här.
- Ja! - Det här är vårt hem. Våra vänner.
Vissa av de boende här har partners som kräver specialvård.
Eller saknar familj i landet.
Vad tänker du göra med lamorna?
De är fullkomligt galna, som kaniner.
Jag har donerat till åsnereservatet. De kommer att ta dem.
Tänker du göra samma sak med oss?
Jag är deras veterinär. Jag tar hand om dem.
Du kan inte göra sånt utan att prata med mig först.
Faktum är att det här är min mark.
Jag har rätt att göra vad jag vill med den.
Det är fel att gräva upp heliga gravar, störa deras frid,
för att dra in lite snabba pengar.
Det är en synd.
Tänk att fader Mackie kan bli så arg.
Han tar hand om den där kyrkogården. Han känner nog att hans tro förlöjligas.
Antagligen.
Gud själv behagade inte dyka upp, så vi avrundar här.
Tiden är ute. Grävarna börjar på måndag. Tack.
Jag tänker inte låta honom komma undan med det här.
- Det sa jag åt honom. - Gjorde du?
Ja, jag sa: "Lyssna noga, Ventham.
Om du tror att den där polska idioten ska ta min plats, så har du fel."
Okej, Tony. Gör inget förhastat. Du måste tänka klart.
- Jag ringer tillbaka, okej? - Okej, vi hörs.
Vad gör du här?
Offret verkar ha slagits ihjäl.
Inga spår av nåt mordvapen.
Du lyssnar på "Frukost med KNT1". Kents radiostation.
Senaste nytt, kroppen av en lokal affärsman och entreprenör, Tony Curran,
påträffades i hans hem igår morse.
Allt tyder på att han slogs ihjäl.
För närvarande finns inga misstänkta.
Polisen säger att det är en pågående utredning.
Elizabeth?
Vi måste träffas utanför pusselrummet omedelbart!
Jag kallar till ett omedelbart krismöte!
Vad i hela friden?
Ja! Kom igen, allihop. Vänster! Höger!
- Ron! - Ja?
Vi måste ha ett möte. Kom upp ur poolen nu!
Vad händer? Jag höll på med yoga.
Man kan inte hälsa solen igen sen.
Tillfälliga medlemmar ska inte kalla till extramöten.
Det har skett ett riktigt mord!
- Va? - Vem?
Tony Curran! Han mördades i sitt hem igår morse.
Nu har vi ett riktigt fall att lösa. Fantastiskt, va?
- Det är inte fantastiskt. - Om Tony Curran är död...
Vem ska då skydda Coopers Chase från ödeläggelse?
Ventham kan göra vad han vill.
Stackars Tony, såklart. Må han vila i frid och allt sånt.
- Vem skulle vilja döda honom? - Och hur kan vi sätta dit personen?
Polisen skriver nog en lista på misstänkta just nu.
Vi behöver en man, eller kvinna, på insidan.
Vi vet nog mycket väl vem.
Lyssna noga, mina herrar.
Det är en obehaglig dödsorsak, trubbigt våld mot höger sida av huvudet.
Nån hade vänt upp och ner på stället. Det kan ha varit ett rån.
Men det fanns inga tecken på att nån brutit sig in.
Hans sista telefonsamtal var till ett hemligt nummer,
troligtvis en brännartelefon.
Flera objekt låg utspridda på golvet och skänken.
Dokument, räkningar, kontrakt. Inklusive den här bilden.
Så...
Du kan lämna brickan.
Du har säkert andra viktiga saker att göra.
Ja.
Självklart.
- Väldigt viktiga saker. - Så...
Teet kokar inte sig självt.
- Hallå? - Joyce, är du klar?
Nästan.
- Vi ses på busshållplatsen. - Okej.
Sådär. Hur ser det ut? För mycket?
Nej, inte alls. Det ser väldigt realistiskt ut.
Hallå?
Fairhaven polisstation. Självklart.
Jag heter dr Ibrahim Arif.
Det stämmer.
Min gode vän, Ron Ritchie,
sitter på viktig information om mordet på Tony Curran.
Vi bor på Coopers Chase.
Det går tyvärr inte.
Vi kan inte komma förbi stationen.
Ron är väldigt sjuk och skör,
inkontinent till och med.
Nej, säg inte det.
Skulle ni kunna skicka hit nån?
- Det vore strålande. Tack. - Toppen. Vi är igång.
Inte riktigt igång, Ron. Du är alldeles för stilig.
Rufsa till dig.
Rufsa till mig.
Jag ska iväg idag. Ring om du behöver mig.
Jag klarar mig. Oroa dig inte för mig.
Vad har du...
Vad har du på dig?
Du ser ut som drottningen.
- Gör jag? - Ja.
Det var en sorglig dag.
Begravningen.
- Minns du den? - Såklart jag gör.
Nittonde september, 2022.
Vi såg den på tv.
Du var fixerad vid säkerhetsarrangemangen.
Ja, det var jag.
Vad ska du göra?
Lite olika saker. Jag har en plan.
Min älskade Elizabeth, du har alltid en plan.
Jag gillar din kofta.
Vad gör vi nu?
Gör som jag.
Det här är så spännande.
Som att vi är med i ett kriminaldrama
om två hurtiga gamla damdetektiver som överlistar polisen. Inte sant?
- Nej. Och Joyce? - Ja?
Säg aldrig "hurtiga gamla damdetektiver" i min närvaro igen.
Okej.
Jag behöver din hjälp, unge man.
- Min väska blev precis stulen utanför... - Marks and Spencer.
Ja, Marks and Spencer.
Jag hade allt däri. Min pension, mina pengar, allt. Snälla, hjälp mig.
Ja, självklart. Jag ska ta dina uppgifter.
Nej, jag vill prata med en kvinnlig polis.
Jag är fullt kvalificerad och jag har ett milt temperament.
- Nej, en kvinna. - Men...
Hon är nunna!
Ja.
Ja, jag är nunna.
Jag har avlagt löften. Jag får inte vara med nån man.
Förutom Jesus, förstås.
Okej.
- Vänta här. - Skynda dig.
Ja, vänta här.
En nunna, mycket bra. Det borde jag ha kommit på.
Mina damer, hur kan jag...
...hjälpa er?
FÖRHÖRSRUM MED INSPELNING
- Har din väska stulits på riktigt? - Nej.
Ingen skulle kunna stjäla min väska.
Så vad gör ni två här?
Jag måste återgå till att fånga brottslingar... och sånt.
Bra. Först måste jag säga en sak.
Låtsas inte att du inte är glad att se oss, för det är du och det är ömsesidigt.
Det här blir roligare om alla är överens om den saken.
För bandets skull,
De Freitas vägrar att svara men försöker att dölja ett svagt leende.
För det andra, vad vi än håller dig borta från, är det inte att fånga brottslingar.
Utan nåt tråkigt.
Ingen kommentar.
Vi har en fråga till dig.
Fortsätt.
Skulle du vilja utreda mordet på Tony Curran?
Det kommer inte att hända.
Men om vi kan lösa det, skulle du vara intresserad?
"Om vi kan lösa det"?
Vilka tror ni att ni är? MI5:s högsta chef?
Nej.
Jag är bara en kvinna som inte accepterar ett nej. Precis som du.
- Vad vinner ni på det? - Jag beundrar din misstänksamhet.
Det är den egenskap jag beundrar allra mest.
Bra.
Så då har du inget emot att berätta vad ni har att vinna på det?
Vi kanske har nån fråga då och då under utredningens gång.
Jag kan inte dela nåt konfidentiellt.
Nej, inget oprofessionellt. Det lovar jag.
Som en kvinna av Gud.
Om jag skulle säga ja till att jobba med Tony Curran-utredningen...
...när skulle det ske?
- Ge oss en timme. - En timme?
Beroende på trafiken.
- Vårt folk är på plats. De väntar. - Hon menar Ron och Ibrahim.
Här är min kontaktinformation. Skicka ett sms.
- Förhöret avslutades 12.47. - Bandspelaren är av, Joyce.
- Ja, just det. - Ja.
Grönt ljus.
Uppfattat.
God eftermiddag. Jag söker mr Ron Ritchie.
- Den här vägen, inspektören. - Tack.
Ron? Här är den trevliga polismannen.
Polis! Nej, ingen polis!
Vad vill du mig?
- Det var en fredlig protest. - Lugn.
Ursäkta Rons beteende. Han har svårt för auktoriteter.
- Ron, lugna ner dig är du snäll. - Okej.
Han vill bara prata om bråket du såg mellan Ian Ventham och Tony Curran.
Du har inte gjort nåt fel, mr Ritchie.
- Jag vill bara ställa några frågor. - Nej!
Jag vill prata med den kvinnliga polisen. Inte honom.
- Vilken kvinna? - Den söta lilla damen som var här.
Han menar De Freitas.
Hon var här och pratade om fönsterlås. Ron är svag för henne.
Jaha, hon. Hon är tyvärr väldigt ny.
Hon är inte så erfaren. Hon är inte ens på kriminal...
Jag vill prata med damen!
Jag tänker bara prata med damen!
Tyvärr, han tänker bara prata med De Freit...
Skulle du kunna flytta henne till ditt team?
Jag ska försöka.
Briljant, Ibsy.
Jävligt briljant, kompis. Liksom...
De Freitas.
HR hörde precis av sig. Du ska förflyttas.
- Vart då? - Till CID.
Kriminalavdelningen.
Du jobbar med Tony Curran-mordet tills vidare.
Inte en chans.
På riktigt?
DONNA: DET DÄR TOG MINDRE ÄN 20 MINUTER!! WTF?!
Vad betyder "WTF"?
What the fuck?
Ursäkta?
What the fuck?
Ursäkta.
Min dotter har berättat.
Ursäkta min vän. Hon är lite...
Det är jag inte.
ÅRSRAPPORT 2023 COOPERS CHASE PENSIONÄRSHEM
Intressant.
COOPERS CHASE HAR EN MYSTISK TREDJE INVESTERARE
VAD GÖR DU VAKEN??
Joyce, en vän till mig har lyckats få tag på Coopers Chases årsredovisning.
Men siffrorna är nästintill omöjliga att tyda.
- Men din dotter... - Joanna.
Joanna. Hon jobbar inom finans, va?
Skulle hon kunna ta en titt och förklara dem för oss?
I förtroende, förstås.
Jag vet inte. Hon är så upptagen. Hon hinner inte ens ringa mig.
Försök bara, okej?
Om vi ska utreda det här professionellt och effektivt
måste vi utnyttja alla våra resurser.
- Jag ska försöka. - Bra.
Joyce, du har en gåva.
Så har jag förstått saken rätt? En mordklubb?
Typ som en brottspodcast?
På sätt och vis. Men vi utreder morden.
Det låter rätt makabert.
Jag erkänner att det låter knäppt.
Men det är en fantastisk grupp. Vi är ett team.
Kan du ta en titt på årsredovisningen?
Du kanske har missat att jag har fullt upp.
För Guds skull, Joanna.
Du ringer max en gång i veckan.
Du besöker mig max 47 minuter åt gången. Nu äter du inte ens min tårta.
Snälla, lägg miljardärerna åt sidan i två minuter
och hjälp din mamma en enda jäkla gång.
- Jag ska försöka. - Tack.
Currans brottshistorik: Vårdslöshet i trafik, misshandel, olaga vapeninnehav.
Listan fortsätter.
Det finns nog många som vill se honom död.
Nu måste vi ta reda på vem den andra mannen på bilden är.
Vilken bild?
Bilden från mordplatsen. Vi hittade ett par stycken.
Mest från högtider, bröllop och sånt.
Men den här föreställde honom och en okänd man.
Den kom precis tillbaka från labbet. Vill du se?
Ja, gärna.
Ursäkta. Är det okej att säga "Ja, gärna" i CID?
Jag är inte rätt person att fråga.
Titta på bilden bara, De Freitas.
Säg Donna. Det känns konstigt annars.
Donna?
Ja, mitt namn.
Mitt förnamn.
Jag ska försöka. Men jag är ingen förnamnsperson.
Jag vet inte ens vad Griffiths heter i förnamn
och han har jobbat hos oss i sju år.
Vet du inte vem det här är?
Nej, Griffiths försöker ta reda på det.
Han kan sluta försöka. Det är Bobby Tanner.
Va?
En gangsterboss.
Met-polisen har letat efter honom i åratal.
Och så dyker han upp här. Ironiskt.
- Så Met-polisen hittade honom aldrig? - Nej. Och en sak till.
- Det är en tredje man på bilden. - Va?
Ja, titta.
Man ser hans arm i spegeln bakom.
Ja.
Snyggt att du såg det.
Jag säger till Griffiths.
Så varmt som möjligt.
De är här. Är ni beredda?
Beredda.
- Kom ihåg... - Hoppa in.
...att all info de kan ge oss är en bonus.
Ja.
Hudson kommer att vara förtegen.
Vi måste få honom att känna sig så obekväm som möjligt.
Folk är mer benägna att avslöja saker när de känner sig obekväma.
Jag tror att tårta och vänlighet får folk att dela information.
Visst.
Och har du nånsin behövt förhöra en fiendespion i Östtyskland, Joyce?
Nej.
Hej, Joanna, älskling.
- Jag kollade upp Venthams årsredovisning. - Sådär.
Jag hittade en del intressanta saker.
Jag har skickat PDF:erna. Vet du vad en PDF är?
Vad tror du, Jo?
Ibrahim vet. Han hänger med.
PDF.
Bingo!
CURRANS ANDELAR GÅR TILL VENTHAM VÄRDA 12 MILJONER PUND
Herregud. Vilken klipsk dotter du på nåt sätt fick.
Det här är avgörande information. Nu har vi nåt att förhandla med.
- Bra jobbat, Jo. - Briljant.
Tack, mamma. Jag måste gå.
Nu kör vi.
- Varsågod och kom in. - Tack.
God eftermiddag. De Freitas känner ni visst sen innan.
Vi två utreder mordet på Tony Curran.
Jag har hört att mr Curran hade planer på att bygga om...
Men så vi beter oss, inspektören.
- Snälla slå dig ner. - Kom och sätt dig.
Vila en stund. Sådär.
Känn dig som hemma.
- Är det inte lite varmt här? - Jo, såklart.
Jag är 76 år gammal.
Det där var ett stadigt grepp, mr Ritchie. Var inte du sjuk och skör?
Man har bra och dåliga dagar i den här åldern, inspektör Hudson.
Din tand har visst växt ut.
Va? Ja, se där. Ett mirakel.
Vad oförskämt av oss. Vi har inte bjudit på te.
- Har du socker i? - Jag försöker skära ner.
Du måste ta lite tårta. Du får väl äta tårta i tjänst?
Nej, jag åt en stor lunch.
Okej, varför inte?
- Sådär. Hugg in. - Kolla där.
Ursäkta, jag kan inte... Det är...
Håll stadigt.
Gud, vad god.
Eller hur?
Så, Ron, du såg Ian och Tony ryka ihop på parkeringen.
- Det är väl därför vi är här? - Ja, det var ett riktigt gräl.
Det slutade illa. Tony stormade därifrån.
- Det handlade nog om pengar. - Roten till all ont. Men sa inte Jung att...
Min son har berättat att Tonys hus har ett säkerhetssystem i toppklass.
Jaha? Kände din son Tony Curran?
Ja, på samma sätt som vi alla gjorde det.
- Han var känd i trakten, Tony. - Han var ständigt ute i svängen.
Alla hade att göra med honom vid nåt tillfälle. Inget konstigt med det.
Det vore ändå bra att prata med din son. Jason, va?
Visst, inga problem. Han ska komma förbi senare.
Men han kan nog inte hjälpa er.
Det är nog bäst att låta polisen göra sitt jobb.
Ron menar att ni kanske fått veta nåt via säkerhetssystemet?
Det funkade inte. Bortkastade pengar om du frågar mig.
Är det inte märkligt att en byggchef hade ett defekt säkerhetssystem?
Har ni fastställt dödstidpunkten?
Det kan vi inte avslöja.
Det är inte offentlig information än. Det är för känsligt.
Du har rätt. Ni har bara gett och gett och vi har bara tagit emot.
Jag råkar veta att Coopers Chase från början hade tre investerare.
Ian Ventham, Tony Curran och en anonym investerare
under skalbolaget "Bloomin' Marvelous".
Visste du det?
Nej, det visste jag inte.
Jag har även det här.
En jättegammal telefon?
Den kanske är gammal, men den funkar.
Den innehåller PDF:er med detaljerad finansiell information om Ian Ventham
som visar att Tony Currans andel av marken tillfaller Ian Ventham om han dör.
Det innebär att Ian Ventham tjänade miljoner på det här mordet.
Okej.
I utbyte mot dödstidpunkten.
Jag kan tyvärr inte avslöja det.
Vill du ha filerna, eller?
Klockan 11.24.
- De Freitas. - Det var exakt.
Hans smartklocka registrerade när hjärtat slutade slå.
De Freitas!
Vill du ha filerna, eller inte?
Varsågod.
Tack.
Hur fick du tag på Ian Venthams årsredovisning?
Det är ett privat företag. Inte ens vi kan få tag på den.
Teamwork.
Vår generation minns fortfarande hur värdefullt det kan vara.
Hur får du din smördeg sådär luftig?
Den måste bearbetas snabbt medan den fortfarande är kall.
- Varsågod. - Du måste vara bra med händerna.
- Det har jag hört ett par gånger. - Jason!
- Där är han. Min son, Jason. - Pappa.
Som utlovat. Här har du honom. Inspektör Hudson. Jason.
Jason "Hammaren" Ritchie.
Ingen presentation krävs. Jag har sett alla dina matcher.
Synd att skadan förstörde allt.
- Sånt händer. - Ursäkta. Ja.
- Men tv-jobb är ju också spännande. - Ja.
- Du är väl med i Snövit i jul? - Ja, jag spelar prinsen.
Inspektör Hudson, vad sägs om en snabb bild med vår trefaldiga WBA-mästare?
- Nu på en gång. Ställ dig. - Tack. Är du säker?
Såklart han är.
De kommer att älska det på stationen.
Puta med läpparna.
- Otroligt. Knytnävar och allt. - Japp.
- Sådär. - Ta några stycken.
- Sådär. Det ser bra ut. - Ding ding.
- Avslappnat. - Slå till.
Där satt den. Fullträff.
- Fick du den? - De blev bra.
- En blev bra. - Kolla.
- Tack. - Varsågod. Jag måste dra.
Ett ögonblick bara.
Vad tänker du om Tony Curran och Ian Ventham?
- Du kände väl dem litegrann? - Nej.
Jag kände till dem.
Tony hade många fiender. Ian med.
Nån du tänker på?
Nej.
Inte just nu.
Jag måste dra.
- Okej. - Ring om du kommer på...
- Trevligt att träffas. - Detsamma.
- De Freitas, ha det bra. - Ja.
Vänta, Jason.
Inspektören, du gillar ju tårta. Här är den med kaffe och valnöt.
Du borde låta Donna köra. Det är massor av rom i den där.
Det förstärker valnötssmaken.
- Tack. - Fint att se er.
Maud.
Vad är du ute efter?
Jag vill bara säga att jag beklagar sorgen.
Tony var en riktigt bra kille.
Har du nån idé om vem som mördat honom?
Jag har många idéer om många saker.
Men jag tänker inte berätta dem när det är poliser överallt.
Ja, vilka dumskallar.
- Som poliser alltid är. - Ja.
Vilka vackra blommor.
De är från en gammal vän som också älskade Tony.
Vissa människor har fortfarande hyfs.
JAG DELAR ER SORG. MED KÄRLEK, B.T.
Jason, är allt som det ska? Skulle vi inte ta en öl?
- Jag måste dra. Nåt dök upp. - Du kom precis.
- Jag måste åka. - Vad är det?
- Glöm det, okej? - Varför är du så arg?
Okej. Jag vet att du skäms över allt jag gör i tv.
Men måste du visa det så tydligt?
Jag skäms inte, Jason.
Men jag ska inte ljuga, jag förstår boxningsvärlden bättre.
- Och du var minsann en värdig utmanare. - Du kan inte låta bli, va?
- Vadå? - Jag måste dra.
- Var försiktig. - Nu!
Kör försiktigt bara.
Jason ljög för dig.
Va?
Det står i Tony Currans akt.
Jason brukade göra småjobb för honom och Ian Ventham
innan han fick alla jobb i tv.
- Och en sak till. - Vad?
Jason är den tredje personen på fotot från mordplatsen.
Armen i spegeln. Samma tatuering. Var är din mobil?
Den är här.
Visa mig.
Titta.
- Jason fick väldigt bråttom. - Sannerligen.
Vi borde hålla ett öga på honom och Ian Ventham.
Jag vill inte att nån försvinner.
KÖRSKOLA
Du blev omkörd av en nybörjare.
Vi försöker ta reda på hur fort
Ian Ventham kunde köra från Coopers Chase hem till Tony Curran.
Med betoning på "fort".
Vill nån ha en Jelly Baby?
Mina beräkningar baseras inte på hastighet.
Jag har en komplex algoritm som kan avgöra
om Ian Ventham kunde hinna fram i tid för mordet.
Ha tålamod.
Jag har fullt upp idag, okej?
Min affärspartner är död, jag har mycket att stå i.
Självklart. Vem är mannen bredvid Tony?
- Bobby Tanner. - Precis. Bobby Tanner.
Polisen har letat efter honom i åratal. Han är anklagad för otaliga brott.
Hans namn dyker upp överallt, har jag hört.
Jag trodde att han var död. Var fick ni det här ifrån?
Det fanns på brottsplatsen.
Jaha?
Okej.
Varför beblandade du dig med Bobby Tanner, Ian?
Han är en otäck typ.
Skär av sina fienders fingrar och lägger dem på posten.
Scotland Yard har en hel frys full.
Du kan lika gärna berätta, annars tar vi reda på det själva.
Han är den tredje ägaren.
- Av vadå? - Coopers Chase. Häng med. Vad tröga ni är.
Vi behövde pengarna för att kunna slutföra jobbet.
- Det var inte min idé. - Vet du var han är nånstans?
Hör ni dåligt? Jag trodde han var död. Han har varit försvunnen...
Gud, i åratal.
Om han lever måste ni hitta honom.
Han är en farlig man.
Kan Bobby Tanner ha dödat Tony Curran?
Jag vet inte. Det är väl ert jobb? Jag måste fortsätta jobba.
Vad bråkade du och Tony Curran om innan han dog?
Affärer. Det är lite svårt att förklara.
Jason Ritchie är med på bilden.
Man ser hans tatuering.
Bad du honom döda Curran åt dig?
Jag skulle inte ens pissa på Jason om han brann.
Vore det inte skönt om båda dina affärspartners dog?
Du skulle få 12 miljoner mer om inte Tony var vid livet.
Hur fan vet du det?
Jag mördade inte Curran om du tror det.
Jag var med investerare hela morgonen.
Koncentrera er på att bura in Tanner.
- Det vore säkrast för oss alla. - Du verkar plötsligt nervös.
Ja, du svettas.
Okej, vem bryr sig? Jag har ett brådskande möte.
Gör ert jobb, om ni kan. Så gör jag mitt.
Jag måste dra.
- Vi pratar snart igen. - Okej.
Var är mrs Ventham?
Fråga hennes advokat.
Det är dyrt med skilsmässor, eller hur?
Min algoritm fungerade riktigt bra, med tanke på trafiken och min hastighet...
Ibrahim!
Kunde Ian Ventham ha hunnit hit i tid för att mörda Tony Curran, eller inte?
Nej.
Tusan också.
- Tusan också. - Tusan också.
Sir?
Ian Ventham kan inte ha mördat Tony Curran.
Va?
- Varför inte? - Han skulle inte ha hunnit dit.
Han skulle ha kommit fram sju minuter efter hans död.
- Och det här fick du höra av... - Torsdagsmordklubben.
Vad sa du?
Det är vad de kallar sig.
Elizabeth och gänget.
De körde till Currans hus i morse och räknade ut det.
Griffiths undersöker samma sak just nu.
Vad fan. Jag har jobbat med det här i snart 30 år.
Jag tänker inte låta fyra pensionärer köra över mig.
- Griffiths, bra. Vad har ni fått fram? - Enligt våra...
Säg det bara.
Kunde Ventham ha hunnit fram i tid för att döda Curran, eller inte?
- Nej. - Stick härifrån, Griffiths.
- Hej, Donna. - Hej, Elizabeth.
- Jag behöver din hjälp. - Okej?
Vi hittade en bild av Curran ihop med Bobby Tanner på mordplatsen.
Bobby Tanner? Jag har hört talas om honom. En otäck typ.
Inblandad i droger och mord.
Precis.
Vi vill prata med honom, men han har varit försvunnen i åratal.
Du kanske kan hitta honom.
Ja, självklart.
I utbyte mot ny information som ni fått fram.
Elizabeth.
Kom igen, Donna. Du vet hur sånt här funkar.
Du vet bilden jag berättade om? Det är en till man på den.
Vem?
Jason Ritchie.
Va?
Och inte bara det.
Ring tillbaka om ett par minuter.
Väck inte de döda.
Gode Gud.
- Såg du ansiktet? - Det var för mörkt.
Även om Ventham inte längre är huvudmisstänkt,
kan han ju ha lejt nån annan för att döda honom.
Exakt. Och det är nu det börjar bli besvärligt.
Polisen tänker prata med Jason.
Det sägs att han gjorde lite småjobb
för mr Ventham och Tony Curran när de behövde lite extra muskler.
- Vadå för småjobb? - Det försöker vi ta reda på.
Ron vet inte om det.
Som tur är har han fullt upp med att organisera protesten.
Och apropå det, borde jag bege mig.
Ska vi gå till protesten tillsammans på måndag?
Jag kommer.
De får inte gräva upp kyrkogården och kasta ut Penny på gatan.
Det får bara inte hända.
Nej.
På måndag ska vi slåss.
Samlas runt mig, allihop!
Vi ska bilda en mänsklig barriär framför kyrkogården
och vi ska vara solidariska mot varandra. Inte sant?
Ja!
Nu kör vi!
Sådär ja.
Håll modet uppe!
SÄG NEJ TILL IAN
Vi böjer oss aldrig.
- Det är rätt anda. - Vi ger aldrig upp.
- Tack för att ni är här. - Vi ska stoppa honom.
Kolla på er. Bra jobbat.
Bernard tog ett gammalt slagord. Mitt är original.
Inget tjafs mellan er två idag, okej?
- Idag är det solidaritet som gäller. - Absolut.
Du är bäst, Ibsy.
Varför har du tagit med en kaffemaskin?
Det här är ingen byfest. Det här är allvar.
Självklart. Men med bra kaffe kan vi protestera längre.
Vilken vis kvinna.
Fienden närmar sig!
Åh, nej! Kom igen! De kan inte göra så!
Hämta en spade. Ta bakgrinden. Börja gräv.
Jag kan inte göra så mycket med bara en spade.
Juridiskt sett måste arbetet påbörjas idag.
Ta bara första spadtaget. Ut med dig.
Okej.
Flytta på er!
Det är som The Walking Dead.
Fortsätt.
Nu kommer han. Stanna där ni är.
Okej.
- Vad fan är det som pågår? - Bu!
Vad är det här? Återupplever du 80-talet? Då du fortfarande kunde få upp den?
Vad tror du att det är? En protest!
Det finns folk här som förpassat bättre män än dig.
Vi har lärare och soldater, läkare och bankmän.
Vad är det vi vill?
- Inget grävande! - Större typsnitt på menyn!
Helnakna modeller på konstlektionerna!
Vänta lite. Vi kan inte bara ropa ut allt möjligt vi vill ha.
Nej! Solidaritet!
Flytta på er, allihop. Nu ska vi börja gräva.
Du får inte beträda kyrkogården.
Rör honom inte.
Dra åt helvete. Jag vet vad du sysslar med.
Jaså? Du måste ta dig förbi mig och alla här om du ska in hit.
Så, ut med Ian Ventham!
Ut med Ian Ventham!
Precis så!
Ut med Ian Ventham!
Solidaritet!
Ut med Ian Ventham!
Håll ihop, bröder och systrar! Höj era röster!
- Ut med Ian Ventham! - Jag ringer polisen.
Bra. Säg att du slog en kyrkoherde.
Ut med Ian Ventham!
Hej.
Såg du en hackspett?
Jag tror att jag såg en hackspett.
Nej.
Du brukar laga saker häromkring, va?
Bogdan, va?
Ja.
Jag heter Marina.
- Precis som min mamma. - Nähä?
Är det sant? Vilket sammanträffande.
Det är ett fint namn. Men det är klart att jag tycker det.
- Bor hon också här? - Nej. Hon är fortfarande i Polen.
Du måste sakna henne.
Och hon måste sakna dig.
Jag saknar henne varje dag.
- Pratar du polska? - Ja, litegrann.
Jag flyttade till England för hennes skull.
Det finns bättre jobb här. Man får bättre betalt.
Jag kan skicka pengar till henne.
Var i Polen kommer du från?
Krakow.
Jag åt en fantastisk soppa i Krakow. Krupnik.
- Ja, kornsoppan. - Ja.
Vad gjorde du i Polen?
En resande cirkus.
Det var tider det.
Okej.
Löjligt, va?
Att göra det här med en spade, men det är mitt ansvar nu.
Har du tagit över som chef efter Tony?
Ja, jag är Ians huvudentreprenör nu.
Gav Ian jobbet till dig innan Tony dog?
Ja, Marina, jag fick jobbet innan Tony dog. Varför undrar du?
Är det nåt du vill fråga mig?
Ian hade mycket att vinna på Tonys död,
så jag undrar om han, du vet,
bad nån att döda Tony åt honom?
Jag vet inte.
Kanske.
Jag ska vara mer specifik.
Bad Ian dig att döda Tony?
Nej.
Och om han hade gjort det, hade jag sagt nej.
Jag kan göra mycket för Ian Ventham. Jag kan gräva upp gamla ben.
Men aldrig döda nån.
Ingen vill ha dig här, Ian. Åk hem!
Läs skyltarna och dra härifrån!
Rör mig inte. Sluta.
Rör mig inte!
Rör mig inte! Sluta!
Rör mig inte!
- Hallå! - Ingen vill ha dig här!
Varför lyssnar du inte på oss?
- Hallå! - Varför inte?
Nej! Det här...
Det här...
Släpp förbi mig.
Han är död.
Helvete också.
Så, vi är alla vittnen till ett mord.
Första frågan. Hur vet du att det var ett mord och inte en hjärtattack?
Han var väldigt stressad.
Dödsorsaken var sannolikt en överdos av fentanyl
som gavs precis innan han dog.
De inväntar labbresultatet.
- Var fick du den informationen från? - Donna messade mig.
- Hon är ytterst hjälpsam. - Var kom fentanylen ifrån?
Det används inom sjukvården för narkos och smärtlindring.
Väldigt effektivt mot många saker.
Men en hög dos kan vara dödlig.
Så det måste vara nån som har tillgång till sprutor och droger, eller hur?
Det har de flesta på Coopers Chase, Ron.
Jag har bilder på alla från brottsplatsen.
Jag tror att det hände under tumultet.
En dödlig dos injicerades diskret medan alla bråkade.
- Så mördaren finns med på bilderna? - Helt klart.
- Vi är alla med på bilderna. - Vi är alla misstänkta.
På tal om bilder, vi har inte löst Bobby Tanner-gåtan än.
Vad är det?
- Vem? - Va?
- Ursäkta. Har jag inte nämnt det? - Nej.
Donna berättade att de hittat en bild på Tony Currans mordplats,
av honom tillsammans med en ökänd brottsling vid namn Bobby Tanner och Ja...
Och vem mer?
- Det spelar ingen roll. Nej, det... - Nej.
Du ska inte undanhålla saker från oss. Vi är ett team.
Jag gör inte det. Jag bara...
Ibland skriver Donna sent på kvällen.
Jag väntade bara på rätt tillfälle.
Det här är ett utmärkt tillfälle. Kan du uppdatera oss?
Polisen letar efter Bobby Tanner just nu och det borde vi också göra.
Bobby Tanner är den tredje ägaren av Coopers Chase.
Det står uttryckligen i Ian Venthams testamente
att ombyggnationen av Coopers Chase ska fortsätta efter hans död.
Bara Bobby Tanner kan stoppa det.
Men ingen kan hitta honom.
Så kampen för våra hem är inte över än.
Död eller levande, Ventham kan fortfarande förstöra allt.
Så den här Bobby Tanner är Coopers Chases enda nu levande ägare?
Ja, det verkar som det. Men han kanske också är död.
Om vi hittar honom kan vi stoppa bygget, va?
Och rädda Coopers Chase?
- Och kyrkogården? - Ja. Bäst att vi sätter igång.
Ja. Fortsättningskursen i stickning börjar här om en timme.
Okej.
När började du spela?
Min pappa lärde mig när jag var tio, men jag vann inte förrän jag var tretton.
- Han lät mig inte vinna. - Otroligt.
- Ja. - Schackmatt.
Åh, du milde tid.
Elizabeth.
Den här mannen sökte dig.
Han spelar även schack.
Han är en enastående spelare.
Och han lagade wifit i mitt arbetsrum.
Bogdan, vilken oväntad överraskning.
Ledsen att jag stör, Elizabeth.
Ingen fara. Välkommen.
Tack för matchen. Jag måste gå.
- Det var ett nöje. - Jag måste gå.
Jag följer honom ut.
- Elizabeth. - Vad gör du här?
Vi måste prata. Jag hade ingen annan att vända mig till.
Polisen frågade var jag var när Ian dog. "Med Marina på kyrkogården", sa jag.
Men de hittade ingen Marina på Coopers Chase.
Så jag frågade runt efter den påstridiga och frågvisa damen.
Alla visste att det var du.
Okej. Du avslöjade mig.
Jag ville prata med dig och jag trodde att det namnet
skulle vinna ditt förtroende.
Vilket billigt trick.
Det var det. En gammal vana. Förlåt mig.
Vad gör du här?
Jag måste visa dig en sak.
Ikväll.
När det blivit mörkt.
Möt mig på kyrkogården. Kom ensam.
Helt ensam.
Snälla.
Helt ensam.
Tack.
Försiktigt. Snurra, i position. Upp med bröstet.
Vänster och höger. Håll stilla.
Sista snurren. Upp, vänster. Bra jobbat.
Där är han.
Slutpose.
- Slutpose. - Perfekt.
Vad handlar det här om?
Jag har redan sagt att jag inte vet nåt.
Jag var på gymmet med min vän Dan Fairhurst när Tony dog.
Du var med honom innan Curran dog, inte när han dog.
- Förstår du skillnaden? - Ja.
Städerskan hittade honom. Det kanske var hon.
Såhär ser jag det.
En mördare är inte den första som ser offret död,
utan den sista som ser honom levande.
- Snyggt. - Gammalt Columbo-avsnitt.
Så vad händer?
Vad anklagar ni mig för?
Varför ringde Ian Ventham dig tre gånger efter att han bråkat med Tony Curran?
Bad han om en tjänst?
Bad Ventham dig att mörda Curran för att han var rädd?
Nej, det handlade om nåt annat.
Det tror jag inte, Jason.
- Det var andra saker på gång. - Ja, helt klart.
Ventham betalade av dina gamla spelskulder, va?
Och på grund av det gjorde du lite olika småjobb åt honom.
- Vad han än bad... - Nej, inte vad han än bad om.
Varför ringde han dig?
Det handlade om grejer bara.
- Jag måste tillbaka till isen. - Kände du Bobby Tanner?
Va? Bobby Tanner?
Han är väl död?
Minns du när den här bilden togs?
Nej.
Det är väl din arm i spegeln?
Du är djupt indragen i organiserad brottslighet, eller hur?
Vad gör då en till liten avrättning?
Varför hade du så bråttom häromdagen?
- Försökte du fly? - Jag har inte tid med det här.
Du är gripen, misstänkt för mordet på Tony Curran.
Vad snackar du om? Du har inga bevis.
Du svarar inte på våra frågor och du saknar alibi.
Du har ett motiv.
Jag är dessutom rädd att du kommer att sticka.
Det finns en risk att du lämnar landet. Vi har rätt att gripa dig.
Ställ ner skridskorna, tack.
Skit också.
Morden på Tony Curran och Ian Ventham. Det måste vara samma mördare.
Två affärspartners mördas med bara några dagars mellanrum.
Det måste vara nån som vill stoppa byggplanerna.
Vad tror du om Bernard? Han var uppjagad på protesten.
Han har ett hetsigt humör.
Han är dessutom kemist, så han har sannolikt tillgång till gift.
- Han får en nia. - Det är för högt. En sexa.
- Okej, han får en sjua. - Det låter bra. Fader Mackie då?
Han var argast av alla.
- Vår första tia. - Han har betett sig underligt på sistone.
Ingen misstänker en präst.
- Vill du ha påfyllning? - Ja.
Jag har funderat.
Med Tony och Ian ute ur bilden,
tror du att det förändrar nåt?
Tror du att de sparkar ut oss på gatan?
Det beror på vad som händer med företaget.
- Om de inte hittar Bobby Tanner. - Precis.
- Inte på boken. - Förlåt.
Tack.
- Jag skulle sakna det här stället. - Ja.
Här kan man stänga dörren om man vill vara ensam.
Eller öppna den om man vill ha sällskap. Finns det ett bättre recept på lycka?
Det påminner mig om min tid på Oxford, fast med bättre mat och mindre snobberi.
Nu ska vi se. Hallå?
Hallå? Du får ursäkta mig.
Hallå? Japp.
Va?
Okej.
Säg inte ett ord, okej? Knip igen.
Vi reder ut det här. Säg ingenting. Hejdå.
Det var Jason.
Han är gripen för mordet på Tony Curran.
Åh, Ron.
Helvete också.
- Den här vägen? - Ja, hitåt.
Din make, Stephen, mår inte så bra, va?
Nej, det gör han inte.
Lägger du nåt i hans te?
Ja. Så att han kan sova. Ett piller.
Men bara ett. Mer än så kan vara dödligt.
Det var snällt av dig att spela schack med honom.
Det var första gången på länge som Stephen spelade med nån annan.
Han spelar bra.
- Det var utmanande. - Kommer du tillbaka?
Det gör jag gärna. Jag har inte så många vänner här.
Jag måste varna dig. Stephen har bra och dåliga dagar.
- Det här var en bra dag. - Min mamma är likadan.
Det är inte alltid hon minns mig.
Hon är väldigt sjuk.
Jag vet inte hur lång tid hon har...
Bogdan, jag beklagar. Du borde åka och träffa henne.
Jag vill så gärna träffa henne en sista gång, men jag kan inte.
Varför inte?
När vi arbetare kommer hit så tar de våra pass i förvar.
De säger att det är normalt i vårt jobb.
Vilka är "de"?
Det är lugnt. Jag löser det på nåt sätt.
Nu är vi här i alla fall.
Du har hittat mänskliga kvarlevor i en grav.
Vad är det för mystiskt med det?
För att, Elizabeth,
benen har lagts ovanpå kistan.
Varför skulle nån gräva upp en grav
för att lägga ben på ben?
För att gömma en kropp.
Jag tror att vi fått ett till mord på halsen.
Lyft.
- Var det vad Elizabeth sa? - Mer eller mindre, ja.
Okej, följ med.
Knack, knack.
- Får vi komma in? - Ni verkar redan vara här.
Kom du för mer tårta?
Elizabeth, inga fler spel. Det här är allvar.
Berätta exakt hur du hittade kroppen.
- Jag har redan förklarat för Donna. - Jag vill höra det från dig.
Okej, visst.
Jag var ute på en promenad. Jag letade efter narcisser.
Narcisser?
- Påskliljelökar till min fönsterlåda. - Fönsterlåda?
För lite vårfärg. Nästa år, du vet.
- Där ser man. - Ja.
- Jag grävde runt lite. - Med händerna?
Larva dig inte. Jag hade en trädgårdsspade.
- Vad dumt av mig. En trädgårdsspade. - Ja, för lökarna.
- Såklart. - Då jag hittade benen.
Det var en chock. Ett riktigt märkligt sammanträffande.
Jag börjar tappa tålamodet med dig och ditt muntra pensionärsgäng.
Du har min son i en cell.
Enbart baserat på indicier.
Ledsen, kompis, men det räcker inte för att åtala nån för mord.
Så sluta spela tuff och hitta den riktiga mördaren.
Jag vill gärna hitta mördaren.
- Bra. - Hemskt gärna.
Så om ni i "Döda tisdagssällskapet" kan låta fallet vara i fem minuter
kanske vi kan komma nånvart.
Ni borde hålla er till Rotarymiddagar, golfrundor,
konstiga lamor och kolesterolmedicin.
Låt proffsen sköta resten.
För alla hörselskadade, vrid nu upp hörapparaterna ordentligt.
Det är förbjudet att utföra polisarbete om man inte är polis.
- Förstår ni? - Vi förstår.
Okej.
Tack för att ni tog er tid.
De Freitas.
De där benen borde skickas på analys.
- Det kan ha betydelse. - Okej.
DIN SISTA VARNING... HÅLL DIG UNDAN!
Hej.
Jag borde inte prata med dig, men...
Benen som hittades på kyrkogården tillhörde en man vid namn Peter Mercer.
Va?
Herregud, det är otroligt.
De Freitas, det här är kriminalinspektör Penny Gray och hennes man John.
- Trevligt att träffas. - Hej.
- Du skulle sett henne på sin tid. - Hon var en syn för gudarna.
Det är en ära, frun.
Penny, Donna här är en begåvad ung polis.
Hon har uppdaterat mig om benen som Bogdan grävde upp.
De tillhörde en man vid namn Peter Mercer, med en metallplatta i knät.
Men de begravdes för 50 år sen.
Så det finns inget som kopplar dem till mordet på Ventham?
Nej, men Ron och Ibrahim har förhört flera av de boende
och de har lyckats utesluta
Bernard, Marjorie och fader Mackie som misstänkta.
Jaha?
På 70-talet brukade jag och Penny gå på gudstjänst här.
Gjorde ni?
Mackie var annorlunda på den tiden. Lugnare, skulle man kunna säga.
Bra jobbat, Donna.
Hörde du, Penny?
Den här unga kvinnan fortsätter arbetet du påbörjade.
Så du minns inte att den här bilden togs?
Folk tar bilder av mig hela tiden.
Du gjorde också det. Vad handlar det här om?
- Det kan... - Jag försökte stoppa honom.
- Nej, det... Ron? - Tack.
- Pappa? - Vad gör du här?
Vad fan har du på dig? Är det kostymen du gifte dig i?
Ja, faktiskt. Två gånger till och med.
Jason har rätt till ett juridiskt ombud. Jag är här för att representera honom.
Du är inte advokat.
Jag kanske inte är kvalificerad, men jag har rätt utbildning.
Jag har företrätt mig själv mot såna som dig många gånger.
Herregud.
Du håller kvar en oskyldig man och dina bevis är som bäst indicier.
Han har inget alibi, Ron.
Låt mig presentera mig själv.
Ibrahim!
Jasons nya advokat har bett mig närvara vid hans psykiatriska utvärdering.
Ser du inte att han lider av svår ångest?
Tydliga tecken på PTSD.
Fortsätter du utan mig riskerar du att stämmas för vårdslöshet.
- Inspektören, du älskar ju tårta. - Nej!
Citrontårta är min specialitet.
Ni utför viktigt arbete här, så ni behöver energi.
Vill nån ha en bit?
Ut ur mitt kontor, annars griper jag er allihop!
Det här är faktiskt Storbritannien.
I Storbritannien har man rätt till en advokat.
Jason pratade i telefon med Ventham tre gånger precis innan Curran mördades.
Han är ett barn! De pratar jämt i telefon.
Var var Jason när Curran mördades?
Han vägrar att säga det. Vilket säger mig att han är skyldig.
Nå?
Nå, vadå?
- Nå, var var du? - Det är privat.
- Du är ju min advokat. - Nu är jag din pappa.
Sluta med allt nonsens och berätta, var var du när Curran mördades?
Då hinner vi hem till West Ham-matchen.
Kom igen. Ut med det.
Jag var med Ian Venthams fru.
Gemma Ventham?
- Vi... - Hade en affär?
Jason.
Kan hon bekräfta det?
Ja. Jag är ledsen, pappa.
Ingen skada skedd. Jag träffade din mamma så.
Varsågod, gamle vän. Där har du ditt alibi.
Kan du bevisa det?
Ja, faktiskt. Kan jag få min telefon?
Det står både tid och datum. Du kan fråga Gemma med.
Där har du det svart på vitt. Du kan inte hålla kvar en oskyldig man.
Gå och leta efter den riktiga mördaren nu.
Ut.
Allihop. Ut ur mitt kontor nu.
- Jag lämnar tårtan. - Ut!
- Pappa, du är en legend. - Det var ett nöje.
- Du med, De Freitas. - Visst.
ELIZABETH: VILL DU BESÖKA BOBBY TANNER?
- Så du har en bil? - Jag fick den när jag gick i pension.
Från MI6.
Tror du att Bobby Tanner finns här? Vi har letat efter honom i åratal.
Jag är så säker man kan vara. Jag gillar att gå på instinkt. Ta risker.
Ibland lönar det sig. Det kommer du att lära dig.
- Hur kom du på det? - Jag fick blommor för några dagar sen.
Det var liljor, hyacinter, nejlikor, tulpaner och ranunkler.
- Vad trevligt. - Ja.
Jättetrevligt, men de kom med ett kort som löd: "Håll dig undan!"
De blommorna tillsammans är den giftigaste buketten som finns.
Det var en tydlig varning.
Vänta. Tror du att det är kopplat till Coopers Chases tredje investerare?
Du läser mina tankar.
Blommorna var färska och levererades till dörren.
De måste ha kommit från nånstans i närheten.
- Sen mindes jag kortet. - Kortet?
Kortet till Mauds blommor, till minne av Tony Curran, signerat "B.T.".
Det var exakt samma design som på mitt kort.
Det är väldigt distinkt. Jag sökte på nätet.
Thorny Blooms i Moreton, som drivs av en man vid namn Derek Ward.
- Tror du att Bobby Tanner är därinne? - Ja.
Och Derek Ward?
Jag misstänker att man aldrig ser Bobby Tanner och Derek Ward samtidigt.
Bobby Tanner skär fingrarna av sina fiender.
Kära du. Jag har sett jävligt mycket värre saker än så.
Hej. Kan jag hjälpa er?
Jag ringde förut om en beställning till ett bröllop.
Är Derek Ward här?
På nedervåningen.
Löparen till E6.
Vad har du i kikaren, Bogdan?
Det är en sån där sak man gärna vill veta, men som man istället får gissa sig till.
Du har rätt.
Jag har faktiskt nåt jag vill fråga dig.
- Går det bra? - Självklart.
Den första killen som mördades, byggchefen.
Den där...
Gud. Nej.
Jag har glömt hans namn.
- Tony Curran. - Just det, han.
Efter allt jag hört,
har jag en aning om vem mördaren är.
- Hur kan jag hjälpa er? - Låt mig presentera mig, Derek.
Är det okej att jag kallar dig Derek,
eller föredrar du Bobby?
Elizabeth Best, jag undrade när du skulle komma.
Lät du mörda Ian Ventham och Tony Curran?
Rakt på sak.
Gjorde du det?
Så att du skulle få deras andelar?
Nej, kära ni.
Jag lät inte mörda dem. Men jag hade gärna velat.
Var var du när Tony Curran mördades?
Jag var på Dorchester Hotel och förberedde blomsterarrangemangen
för prins Khalid Al-Berros 21-årsfirande.
Minst 200 vittnen kan bekräfta det.
Så det är inte en täckmantel?
Du är florist på riktigt?
Att göra blomsterarrangemang och beskära blommor.
Det är min enda sanna passion. Det enda som är ärligt med mig.
Vi har fått veta att du numera är ensam ägare till Coopers Chase.
Tyvärr så stämmer det.
Men den investeringen intresserar mig inte längre.
Vad tänker du göra?
Sälja marken så fort jag kan, för så mycket som möjligt.
Jag lyssnar när Elizabeth pratar, Bogdan.
Och det verkar som...
Du befann dig i en svår situation, va?
Med din mamma?
Ja.
Springaren till E4.
Jag menar inte att vara oförskämd...
...men dödade du Tony Curran?
Tror du att jag dödade Tony Curran?
Ja, det gör jag.
Jag är rädd för det.
Springaren till E2.
Donna, kan du gå ut ett ögonblick?
- Vad ska du göra? - Oroa dig inte.
Så du värnar om ditt privatliv?
Hotar du mig? Det är ingen bra idé.
Vi hämtade upp tre polska arbetare till i Amsterdam i morse, chefen.
Här är deras pass...
Hämtar du upp arbetare i Amsterdam? Varför ger han dig deras pass, Bobby?
Jag förvarar dem här. Fruktansvärt, va?
Vi är affärsmän.
Att olagligt ta in folk i landet och ta deras legitimation när de kommer,
det bryter definitivt mot lagen, Bobby.
Det ger minst 25 härliga år i fängelse.
Vad sägs om det här?
Du avslutar den här operationen nu.
Passen, arbetarna.
Och du säljer Coopers Chase till en köpare som jag väljer, till marknadspris.
I gengäld håller jag din identitet och din plats hemlig.
Polisen ska hålla sig borta härifrån.
Du får ta hand om vår vän i uniform.
Annars gör jag det.
Om min vän Donna skadas på nåt sätt
kommer jag personligen att lägga ett dussin blodröda rosor på din kista.
Jag vet inte varför du dödade Tony.
Du kanske hade en bra anledning.
Men jag vet att det var du.
Du är en smart man, Stephen.
Du lämnade nog inga spår efter dig.
Stephen, du måste förstå
att det var en olycka.
Jag hade inte tänkt döda Tony.
Jag ville bara ha mitt pass. Det ska du veta.
Du måste tro mig, Stephen.
Stephen.
Gud, ursäkta mig.
Jag är ledsen, grabben...
Gud.
Vad pratade vi om?
Du pratade om historia.
Ja.
- Vill du ha mer te? - Ja. Underbart.
Tack.
En sockerbit. Eller nej.
Elizabeth är inte här. Fyra sockerbitar.
Är vi överens?
Överens.
Du sa "vi" förut?
En affärsman? Vem är "vi"?
Min affärspartner Tony Curran. Vila i frid.
Var Tony Curran inblandad i dina smutsiga affärer med passen?
Vi delade upp arbetarna mellan oss.
Vissa stannade här för att köra ut blommor åt mig.
- Tony tog med resten till Coopers Chase. - Det är människor vi pratar om.
Mina arbetare fick åtminstone tillbaka sina pass ibland
för att besöka sina familjer.
Så gjorde inte Tony. Han var maktgalen.
Han gav dem sällan, eller aldrig, passen tillbaka.
Herregud.
Ring alla. Ron, Ibrahim, Joyce, Hudson.
- Vi behöver förstärkning. - Var?
Coopers Chase, min lägenhet. Vi är där om sju minuter.
- Drick medan det är varmt. - Tack.
Underbart.
Stephen, drick det inte, Det kan vara förgiftat.
- Vad pratar du om? - Du drack det.
Åh, Gud.
- Vart är du på väg? - Inte idag.
Se upp.
Det sitter i.
Joyce. Bogdan kan ha förgiftat Stephen.
Han mår bra.
Pulsen är stabil.
Men han måste undersökas ordentligt. Jag ringer jourläkaren.
Ja.
Bogdan Jankowski, du är gripen, misstänkt för mordet på Tony Curran.
Du har inga bevis. Jag har inte sagt nåt.
Stephen vet inte vad han säger. Han minns inte.
Vänta.
Om du sagt nåt till Stephen så behöver han inte minnas.
Vad pratar ni om? Vi kan väl få spela klart?
Stephen spelar in alla sina schackpartier.
Springaren till E4.
Han lyssnar i efterhand för att förstå din strategi.
Jag hade inte tänkt döda Tony.
Jag ville bara ha mitt pass. Det ska du veta.
Du måste tro mig, Stephen.
Åh, Bogdan.
Varför gjorde du det?
Det var en olycka.
Jag ville bara ha mitt pass.
Tony tog det, så jag gick hem till honom. Men han vägrade ge mig det.
Han lyssnade inte, blev arg och attackerade mig.
Jag försvarade mig bara. Det var han eller jag. Jag hade inget val.
Så, ja, jag dödade Tony.
Men det var inte meningen. Jag är ledsen.
Du förgiftade inte Stephen, va?
Såklart att jag inte förgiftade Stephen. Han är min vän.
Ja, jag vet.
Ta ut honom härifrån.
JASON "HAMMAREN" RITCHIE AVSATTE MÄSTAREN I ÅRETS FIGHT
Hur länge har han gjort det där?
- Ett halvår, år. - Han är så avslappnad.
Han ser inte nervös ut alls.
- Det där var otroligt. - Jag är nervös.
- Nervöst. - Han är som en balettdansör.
Eller hur?
- Det där är otroligt. - Kolla bara!
- Hur kan han landa utan att falla? - Och samtidigt le sådär.
Det gör mig nervös.
- Vilket avslut! - Det är min kille det!
Bravo!
- Ronnie, bravo! - Tack.
Herregud.
- Bravo. - Tack.
Förlåt att vi klampar in såhär, John.
Hela gänget är här.
Vad bringar oss denna ära?
Jag hittade den här akten,
vårt nuvarande kalla fall, "Kvinnan i vitt", undanlagd, gömd.
Penny föreslog aldrig att vi skulle undersöka det.
Varför då tror du?
Minns du fallet med Angela Hughes, Pen?
Hon dödades vid ett inbrott.
Knivhuggen av en maskerad inkräktare föll hon ut genom fönstret.
Men det fanns ingen maskerad inkräktare.
Angelas pojkvän, Peter Mercer, mördade henne.
Polisen åtalade honom aldrig. De köpte hans historia.
De gillade honom. Han var en av killarna.
Men du visste bättre, eller hur?
Du visste att han var skyldig. Det var uppenbart för dig.
Penny dödade Peter Mercer,
eller hur, John?
Hon visste att han skulle komma undan, så hon hittade honom och dödade honom.
Sen gömde hon hans kropp på kyrkogården. Jag tror att du hjälpte henne.
Det var de benen Bogdan oavsiktligt grävde upp.
Du sa själv att ni brukade gå på fader Mackies mässor på 70-talet.
Det kopplar er båda till kyrkogården vid den tidpunkt Peter Mercer försvann.
Det var bilderna från brottsplatsen som avslöjade det.
Penny är med på allihop.
- Vad bevisar det? - Inget, officiellt. Men titta.
Kolla hur hon ser på Peter Mercer. Hennes ansiktsuttryck.
Vi vet båda att när Penny har den blicken så tänker hon inte längre stå och se på.
Penny kunde inte låta den där översittaren komma undan.
Hon hade sett alltför många förövare gå fria.
Jag förstår, John. Men det är...
Det är mord.
Du dödade Ian Ventham, John.
Du visste att sanningen skulle komma fram om Ian Ventham grävde upp kroppen.
Så Ventham fick ryka, för att skydda Penny.
Jag hade gjort samma sak.
Du har sprutor i den där lådan, va? Jag har sett dem.
Vad är det i dem, John? En stor dos fentanyl?
Du vet hur man använder det, för du har varit veterinär hela livet.
Jag älskar Penny
så mycket.
Men vad kan jag göra för henne?
Jag sitter här varenda dag.
Läser för henne, håller hennes hand.
Kysser henne godnatt.
Men jag kan inte bota henne.
Jag kan inte väcka henne.
Det fanns en sak jag kunde göra.
Du kunde skydda henne.
Och i slutändan kunde jag inte ens det.
Du måste förstås berätta för polisen.
Kan du...
Kan du ge mig en stund ensam med Penny?
Som min vän.
Innan du anmäler det.
Självklart.
Vi låter er ta era sista farväl.
Tillsammans.
Tack.
Åh, Pen.
Jag kommer att sakna dig.
Dröm sött, kära du.
Vilken jakt.
Torsdagsmordklubben löste det kalla fallet med Angela Hughes,
"Kvinnan i vitt".
Vi hittade svaren vi sökte.
Men var det värt priset?
Sorgen?
Förlusten?
Vi består av kärlek, du och jag, det behöver vi aldrig tvivla på.
När jag ser människorna som samlats här, ser jag kärleken.
Från en far till sin son.
Från en mor till sin dotter.
Från en fru till mannen hon håller fast vid.
Jag ser även den starka kärleken som är vänskap.
Ny vänskap.
Oväntad vänskap.
Den sortens vänskap, som får en man, efter år av sökande,
att äntligen känna att han hör hemma.
Ibland gör bra människor dåliga saker.
Men det John gjorde, gjorde han av kärlek...
Av kärlek till Penny.
Deras bestående kärlek kommer att trotsa tid och rum,
och bland stjärnorna bjuda upp till dans.
Vi kommer att sakna dem.
Och vi kommer alltid att minnas dem.
Ibrahim, vilket vackert minnestal.
Tack för att du tog min plats.
Du kan alltid räkna med mig.
Jag hade inte klarat en enda mening.
- Joyce? - Ja?
Det här är till dig.
Det var Pennys.
Nu vill vi att du ska ha det.
Välkommen till Torsdagsmordklubben.
Tack.
Det känns bra att officiellt ha dig med oss.
Jag ser fram emot att jobba ihop.
- Glöm inte grädden på moset. - Va?
Dina tårtor förstås.
Joanna, titta.
Jag är numera en officiell medlem.
Grattis, mamma.
Minns du när jag sa att det var ett misstag att flytta hit?
Jag hade fel.
Det finns en första gång för allt.
Tänk att få se dig glad igen efter pappas bortgång.
Det är tack vare Elizabeth
och Ron
och Ibrahim.
Och tack vare Coopers Chase.
Ska du inte köpa stället då?
- Ursäkta? - Jag har hört att det är till salu.
- Från vem då? - En florist.
Vad tror du?
Så får vi alla bo kvar.
Det är ett intressant förslag.
Vi kan diskutera saken.
Åh, Joanna.
Mamma.
Tack.
- Grattis på bröllopsdagen, älskling. - Grattis. För ännu ett år.
Ska vi dansa?
- Varför inte? - Kom, så dansar vi.
Livet är för kort för att inte dansa.
Kom och kolla på det här. Vilket skämt.
Vad ska jag säga?
- Varsågod. - Lycka till.
- Kolla där. - Han fick en andra chans.
Jösses...
- Han har inte en chans. Skål, pappa. - Skål. Lycka till.
Vilka gamla ramar. Jag var ung när jag gifte mig.
Joanna kommer nog aldrig att gifta sig.
Gerry var så nervös, men vilken fin man han var.
Ibrahim, kolla på dig.
- Hur gammal var du här? - Tjugotvå med hår.
Du är fortfarande stilig.
Undertexter: Jessica Roos