Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Nebudeš to jíst, že ne? - Umírám hlady.
- Ale ne zas tak moc. - Dobře, protože to je nechutný.
Sleduju pach toho monstra.
Alamoru jsem viděl jenom v knihách
a tyhle boty nejsou na lezení po skalách.
Počkej na břehu.
Musím být přímo v akci, abych složil řádnou baladu.
Navíc jsem hbitější, než si myslíš.
- Uteč! - Říkal jsem ti to. Já...
Proboha. Co to kurva je?
Nic osobního, chlapáku.
Ukaž se!
Slituj se.
To stvoření ti nechce ublížit.
Lovci perel, co si mě najali, abych to zabil, říkají něco jiného.
Tohle není první útok tady v okolí.
Sotva to dokáže otevřít tlamu.
Nejí to lidi.
Jí to ústřice a ty vzácné cetky potápěčů uvnitř.
Jeho jediný zločin je, že má hlad.
Slituj se.
Ale hodilo by se mi svezení.
ZAKLÍNAČ: SIRÉNY Z HLUBIN
Moje děti kvůli těm lidem nemůžou jíst!
Nemůžu najít žádné ústřice!
Vím, že jsi rozčílená, ale tohle není řešení.
Ticho!
Mír trvá už mnoho přílivů, než aby teď skončil.
Nechť temné zášti zůstanou v minulosti.
Tahle rada dělá, co může, aby zabránila válce s Bremervoordem.
Nejednáte, protože tvoje dcera se zamilovala do prince.
Lidé to vědí a využívají toho.
Lidé už nejenom drancují perly.
Najali zaklínače, aby zavraždil Alamoru.
- Zaklínače? - Aj.
Když je v nebezpečí jeden tvor, jsem ohroženi všichni.
- Má pravdu. - Musíme je zastavit!
Musíme bojovat!
Váš návrh zvážíme.
Matko, to snad nemyslíš vážně.
Sh'eenaz, jsi mladá a naivní.
Když člověk otevře pusu,
vyjde mu z ní lež.
Možná nastal čas na drastičtější opatření.
Můj svazek s Aglovalem by mohl přinést mír, ne válku.
Souhlasím s neteří.
Válka možná není řešení. Ale svatba...
Zmiz odsud, Meluzíno.
Naše dcera si nikdy nemůže vzít člověka.
Ne, že bys zrovna ty mohla pochopit hloubku mateřské lásky.
Ona jí řekla, že je neplodná?
Mluvíš o minulosti, sestro, ale jde o budoucnost
našeho lidu.
Ano, našeho lidu.
Pořád jsem členkou téhle rodiny a královského dvora, Dahut.
Tvoje pohrdání tuhle skutečnost nesmaže.
Jediný důvod, proč smíš žít,
je to, že si tento fakt velmi dobře uvědomuji, sestro.
Odejdi. Hned.
Půjdu. Dobrovolně.
Neboj se.
Ale obě víme, koho miloval dřív.
Takže abych to dobře pochopil. Měls tam tu příšeru
a prostě jsi ji nechal jít.
- Alamora nikoho nezabila. - Takže ty lidi lžou?
- Možná. - Takže obětmi jsou mořští lidé?
Ne nutně.
- Takže taky něco tají? - Možná.
Ne. Žádné možná. Je dobro a je zlo.
Je to jednoduchý.
Prostě se rozhodni a něco zabij.
Tady je to nejlepší, co máme.
Škoda, že si to nemůžete dovolit.
Jako když jsme byli u toho rohatýho šmejda
na konci světa.
Jsi lovec příšer, ale zjevně jen občas.
A za určitých podmínek.
Morální kodex.
Seženeme peníze jinak. Někde jinde než v Bremervoordu.
Balzám na duši, když už ne na žaludek.
Jsme v týhle latríně převlečený za město, jen abychom se vyhnuli ty-víš-komu.
Nechci o ní mluvit.
Ta fialovooká čarodějnice určuje, kam můžeme jít
a jak moc špatnou máš náladu.
Už žádná Yennefer!
Co se děje? Nevyhovuje ti voda?
Je horká, Yennefer, ale kalná.
Nebylo by správný poslat tě v takovou noc ven.
Ty zaplatíš chlast. Já zaplatím postel.
Jen jsem řekl, že černý trhy v Tretogoru
jsou pro idioty, co hledají zázračné léky,
a ani jedno z toho jsem nemyslel na tebe.
Z toho je jasně vidět, že nevíš, o čem mluvíš,
ani s kým jednáš.
Doufal jsem, že to dneska napravím.
Pak se pleteš i v tomhle.
- Dobrou noc. - Dobrou noc.
Dej si.
Hele, jenom říkám, že kvůli tvýmu morální kodex nemám co jíst.
Ten chleba se nedá jíst!
Chceš půlku?
Tak zaplať tím, cos vydělal ty.
Kruté. Kruté, ale fér.
Takže uděláme dohodu.
Vezmu první práci, která se naskytne, když slíbíš, že uděláš to samý.
Žádný kodex. Samý peníze. Co ty na to?
Hej.
Ty jsi ten zaklínač, o kterým mluví?
Ten, co pustil tu příšeru?
- To se pleteš... Ty hajzle. - Ano, to jsem já.
Zaklínač, co nezabijí příšery? Kdo o něčem takovým slyšel?
Hej! Vítej v mojí krčmě!
Ale pivo netočím.
Vypadni!
Ven!
Odpusť mi, ale nejsi ty ten bard Marigold?
Don písní z Oxenfurtu?
Zpěvák šlágrů Kontinentu?
Tyhle neznám, ale ano, to jsem já!
Zdá se, že mezi hnojem vyrůstají výhonky kultury.
Co bys chtěl? Podpis? Skladbu na zakázku?
Osobní baladu pro tvoji milenku? Milenky? Milence milenek?
Mám na starosti zítřejší oslavy svátku Imbaelk.
Sehnat nóbl barda, jako jsi ty, by bylo úžasné.
Bude tam i král, takže musíme předvést dobrou show.
A já platím dobře.
Můžu ti věřit, že budeš během mého vystoupení rozumný?
Když jsem tě naposledy nechal na banketu samotného, skončil jsi s dítětem.
Překvapení v podobě dítěte
a takovou chybu už jen tak neudělám.
Bude těžké vystupovat po mně. Ještěže tihle jdou první.
Počkat. Jestli se vám líbí tohle,
počkejte, až uvidíte moje sólo na žaltář.
Žaltář je jako harfa, ale je fakt malý.
Podle mě je mnohem praktičtější.
Zavři klapačku! Snažím se sledovat vystoupení!
Takhle se s hlavní hvězdou nemluví.
Hlavní hvězdou?
- To je sranda. - Znamená to, co si myslím?
Protože bohužel můžu přijmout jen hlavní číslo.
Dohoda je dohoda.
Vím, jak zní dohoda, Geralte, ale není to dobré po mou značku.
No tak. Měj trochu pokory.
Vlastně jsem žadonila, aby ti Drouhard to číslo dal.
- Očko! - Ráda tě vidím, Juliane.
Juliane?
Omluv mého přihlouplého přítele.
Essi Daven, seznam se s Geraltem z Rivie.
Vy dva se znáte?
Vyrůstali jsme spolu. Tady v Bremervoordu.
Říkals, že jsi z Oxenfurtu.
Nenech se zmást těmi nóbl kalhotami.
Je to balík ze Zapadákova jako my ostatní.
Tak jsem ke své minulosti přistoupil s básnickou licencí. No co.
Můžeš se mi divit?
Vyrůstat na takovémhle místě.
Skoč!
Hej, no tak! Skoč!
Nebo se snad bojíš?
Jak jsem říkal.
Když skočíš, vrátím ti tvoji hračku.
- Počůrá se. - Nikdy neskočí.
Pankratzi!
Půjdu první, Pankratzi.
Ukážu ti, jak se to dělá.
Slyšeli jste?
On neskočil. Spadnul!
Vem si ho, Zeleste.
Přestaňte! Nemůže dýchat!
Pusť ho!
No tak, Essi. Jsi teď jeho máma, nebo co?
- Někdo by to měl udělat tobě, Zeleste. - Jen se bavíme!
Jsi v pořádku?
Nazval bych tě parchantem, ale všichni tady už ví, že to jsi.
Viděli jste to?
Co se s tím sráčem stalo?
Se Zelestem?
Byl to králův levoboček a pořádnej debil.
Nejspíš umřel na syfilis ve vězení pro dlužníky.
Napůl slepý, šílený a slintající.
Moc jsem o tom nepřemýšlel.
Král Usveldt. Princ Agloval.
- Král! - Král!
To si snad děláte srandu.
A velitel Zelest.
Vždycky všem podlézal a ostatní srážel, ne?
Princ Agloval ho jmenoval vojenským poradcem.
Ten má ale drzost.
- Riskantní řeči na královské poddané. - Už toho mají dost.
Pět útoků na potápěče a nikdo za to nebyl potrestán.
Kromě Alamory.
Většina lidí ví, že byla jen obětní beránek.
Mořští lidé si chrání svoje území a královská rodina se nemstí,
protože princ Agloval miluje mořskou pannu.
Ty jo. To je ale zmatek.
Je to stejné jako každý spor od Konjunkce.
Tradice čeká! Když se nepřidáš, máma to nějak hodí na mě.
- Nechceš mít na rukou moji krev, ne? - Aha. Můj synovec.
Omluvíte mě?
Koukejte na ten úlovek.
Brzy se budeme válet v penězích.
A peníze znamenají jídlo.
Děti v mojí vesnici umírají hlady.
Lidi u vás by se měli přestat množit jak králíci.
Míň mletí pantem, víc louskání škeblí.
Našel jsem ji!
Dej to sem!
Co uděláme se zbytkem?
Hoďte ty bezcenný sračky zpátky...
Kdo je tam?
Ukaž se!
Myslel jsem, že chceš být s rodinou.
Mám je moc ráda, ale občas si potřebujeme odpočinout.
- Zjevně to chápeš. - Zjevně.
Stejně chci strávit čas se záhadným mužem,
který inspiroval tolik Marigoldových balad.
Spíš blbostí.
Určitě víš, že Marigold má sklony k teatrálnosti.
No tak. Děláš skromného?
Co ta píseň, jak jsi holýma rukama bojoval s vlkodlakem
za svitu úplňku?
Toho jsem vyléčil očarovaným omějem vlčím morem.
A ta, kde jsi porazil hordu upírů
se třemi kůly v každé ruce a jedním v puse?
Jeden upír. Jeden kůl.
A ta, jak jsi našel džina,
zachránil život krásné čarodějce a připoutal se k ní magií?
Jen říkám, že většině lidí by se ta přikrášlení líbila.
Měli by z toho radost.
Třeba Marigold, nebo mám říkat Julian?
Chápu, proč odešel.
Za zdmi paláce
se od mužů v Bremervoordu očekává, že budou námořníci.
Ale Julian byl vždycky kreativní.
Jiný.
A za to se k němu chovali strašně.
Všichni kromě tebe.
Postavit se davu vyžaduje odvahu.
Nikdy tě nenapadlo zamířit mimo Bremervoord?
U mě to bylo jiné. Nikdy jsem nebyla nešťastná.
Někdy si sice říkám, jaké by to bylo, kdybych odešla.
Ale mám ráda moře, svoji rodinu a přátele.
Co víc by mi tenhle kontinent mohl nabídnout?
Tak proč ti říkají Očko?
Když máš dvě obrovské oči?
Teda ne obrovské. Chci říct...
Normálně velké. Naprosto obyčejné a nezajímavé lidské oči.
Flirtování ti zrovna moc nejde, že, zaklínači?
Mý číslo nemělo chybu.
Dokonce i tihle nekulturní burani mi tleskali vestoje.
Lituju tu místní nulu, co musí jít po mně.
Drž mi palce.
Ty... Ty jsi ten místní bard, o kterém všichni básní?
No, to je skvělý, Essi!
Jsem si jistý, že si povedeš výtečně.
Hodně štěstí. Tak jo!
Její zpěv je jako kočičí vřískání,
tak se jen usmívej a tleskej.
Moc se mi nelíbila ta první verze písně.
Tak jsem ji vylepšila...
Já teda nemám hudební sluch, ale...
Ona jo. Je moc dobrá.
Počkat, zpívá mou píseň.
Vydává ji za svou! Tak to by nešlo.
Zlí lidé, co pochybují, mě nutí psát jen o nich,
To ode mě neuvidí a vyslouží si jen smích.
Když vést
chceš boj,
tak vem si meč.
Já silnější zbraně mám.
Perem zasadím rány vám.
Budu dál
si psát, co chci já.
Budu dál si psát,
co chci já.
Vzhledem k současným cenám perel
bychom měli ty otravné mořské lidi do jednoho poslat
do jejich slaných hrobů.
Dokud bude princ nahánět ten třpytivý ocas, mám svázané ruce.
Ta mořská panna ho určitě očarovala. Jsou to kouzelné šejdířky.
Nejsou o nic falešnější než lidé.
Na tvůj názor jsem se neptal, zaklínači.
Přesně tak. Vím, co jsi zač.
Bílý vlk.
Pokud znáš moje jméno,
tak jenom z jeho písniček.
Tak je krásná! To je princezna!
Svatá hirikko. Kdo je to?
Princezna Nispen z Mariboru.
Král ji pozval na poslední chvíli, ale dobře udělal.
Dobrá připomínka, že je spousta lidských princezen na vdávání.
Dokonce z domova přivezla lahůdky a ovoce!
Taková princezna se mi líbí.
Snad se bude líbit i Aglovalovi.
Co se stalo?
- Zavolejte lazebníka! - Z cesty.
Kdo to udělal?
Probodli mě ti rybí hajzlové.
Vodníci.
Dostali mě.
Sbohem.
Kdyby nás napadl Kovir, Cintra
nebo nějaké lidské námořnictvo,
už bychom byli ve válce.
Jsme království, nebo zbabělci?
Promiň, synu, ale už nastal čas.
Jinou možnost nemáme.
Pane, jestli můžu.
Jedna možnost by tu byla.
Máme problém s příšerami u pobřeží
a mezi námi je lovec příšer.
Zaklínači, žádáme tvoje služby.
Najdi toho vodníka, který to udělal, a zabij ho.
Tak to hodně štěstí. Zeptejte se ve městě.
Nezvládl zabít ani tu alamoru.
To nebyla ta příšera, kterou jste hledali.
Ale vodnici zjevně ano. Pracují pro sirény.
Pokud Zaklínač potvrdí, že to oni útočí na potápěče,
nezbude vám nic jiného než vyhlásit válku.
Dohoda je dohoda.
Na tomhle jsme se nedohodli.
To ani na druhém vystoupení.
Všichni musíme přinášet oběti.
- Nepomůžu jim ospravedlnit válku. - Ale možná bys jí mohl zabránit.
Co ty na to, zaklínači?
Kurva.
Pročs mi neřekl, že jsi z Bremervoordu?
Víš přece, že ve skutečnosti nejsem z Rivie.
Nejde jenom o tohle...
Musel jsem tohle místo opustit, abych se stal tím, kým chci být.
Jestli sis nevšiml, tohle město je plné omezených hlupáků.
Tvoje kamarádka Essi taková není.
Jo.
Jo, je pro mě jako sestra.
Já to věděl! Cítil jsem, že mezi váma něco je!
Pokud „něco“ znamená vzduch a prostor.
Je to dobrá žena.
Na rozdíl od tý démonky s havraníma vlasama a hadím jazykem.
Potřebuješ někoho jako Essi.
Potřebuju prachy, ticho a klid.
Hele, možná se tváříš tvrdě
jako tohle příšerný maso, který jsi rozvařil, ale já znám pravdu.
Pod tím brněním a zbraněma
a vlasama, těma směšnýma vlasama, nejsi nic jinýho než měkkota.
Měkkota, měkký měkkota z Měkkotova.
- Au. - Bylo tohle dost měkký?
Doporučuju ti pořádně se vyspat. Čeká nás dlouhá cesta.
A já ti doporučuju otevřít svý srdce.
Sblížit se s někým jiným není tak strašný, jak se ti zdá.
- Omlouvám se. - Neomlouvej se.
Něco s tím udělej.
- Nepoznám, jestli to cítíš stejně. - Ano.
Jenom... Je to trochu moc jednoduché.
- Nejlepší věci v životě takové jsou. - Mám jiné zkušenosti.
Jako by ses vyžíval v tragédiích.
Vybíráš si vždycky tu nejtěžší cestu.
Ale mohl by sis vybrat klid. Mohl by sis vybrat mě.
Měl bys být ve svých fantaziích trochu vynalézavější.
Tohle je hotové klišé.
Ani ve svých snech mi nestačíš.
Takhle to ale být nemusí.
Můžeme začít znovu. Načisto.
Zníš jako ta tvoje kamarádka zpěvačka
a to není kompliment.
Proč mě odstrkuješ, když se snažím přiblížit?
Geralte, prosím, probuď se.
- Yen, já... - Probuď se!
Co jsem zmeškal?
Vím, že nerad zabíjíš stvoření bezdůvodně,
ale tohle tě skoro zabilo,
a přesto jsi ho nechal jít.
Nechal jsem ho jít, protože mi víc pomůže živé než mrtvé.
Je to vodník. Jako ten, co zabil toho lovce perel.
A vodníkova krev světélkuje.
Když ho vystopuju až k doupěti, najdeme i ostatní.
Promiň. Ostatní?
Ten vodník umí bojovat, ale celou loď by sám nevyřídil.
Pohybují se v hejnech, ale jak mořský tvor věděl, kde nás hledat?
Když teď cestuješ se slavným bardem, všichni ví, kde jsme.
Fanoušci dokážou být neodbytní.
Nebo to rozhlásila ta alamora a mořští lidé, které jsem ušetřil.
Ne, je to mnou. Rozhodně mnou.
Essi?
Proč nás sleduješ?
Slyšels krále. Jsme na pokraji války!
Musím vědět, co se v mým městě děje. Pomůžu ti.
Cením si tvojí ochoty.
Ale právě teď potřebuju loď, abych sledoval toho vodníka.
Nepotřebuješ. Voda se zvedá o deset loktů
a teď je skoro odliv.
Podívej.
Za odlivu můžeš dojít k Dračím zubům po souši.
Pamatuju si, když mi bylo jako tobě. Všechny typy mě fascinovaly.
Pletl jsem si zamilovanost s láskou.
Až jsem jednou
potkal tvoji matku.
Celá zářila.
Byla laskavá.
Dokázala v lidech vidět jen to nejlepší.
Bohové vědí, že určitě právě proto mi řekla ano.
Taky mi chybí.
A uctím její památku tím, že se ožením z lásky, jako ty.
Chci si vzít Sh'eenaz.
Vím, co k té mořské dívce cítíš, synu,
ale pro lidi v našem postavení není sňatek jenom o lásce.
Jde o povinnost.
Tvůj život nepatří jen tobě.
Patří tvému království.
Já na království myslím.
Náš svazek může přinést mír pevnině i moři.
Jak to, Aglovale? Kde byste žili?
Jaké byste mohli mít potomky? To není možné.
- Omlouvám se za vyrušení. - To je v pořádku.
Jsem na odchodu.
Zkoušel jsem ho přesvědčit, ať to s tou rybí holkou skončí.
To oceňuji. Tvých rad si váží.
Cokoli bude potřeba. Sloužím svému království.
A tobě, otče.
Děkuji, Zeleste.
Někdy si přeju, abys byl můj právoplatný syn.
Rád bych viděl, jaký by z tebe byl vůdce.
Z dálky vypadá všechno tak poklidně.
Kdo by tušil, co doutná pod povrchem?
Přála bych si, aby hlavně moji rodiče
viděli, že jsi jako my.
I když tvůj jazyk děsně trhá uši.
Nikde na nebi, na souši ani na moři
jsem neviděl krásnější stvoření než ty.
Tohle je láska.
Konečně jsme spolu.
Kéž bych mohla strávit zbytek svých dní tady po tvém boku.
Kam ten zaklínač ty lidi vede?
Sh'eenaz, lásko, co je?
Musím varovat ostatní.
Dračí zuby. Jako malý jsem z nich měl noční můry.
Vždyť je to jen pár skal, Juliane. Není se čeho bát.
Až na to doupě vodníků.
Cos to...
Kdo tě na mě poslal?
Kdybych ti to řekl, zabila by mě.
A když neřekneš, zabiju tě já.
To ona ti nařídila zabíjet lovce perel?
Žádné lovce perel jsem nikdy nezabil,
ale dobře, že někdo ano.
Myslíš si, že chráníš své nadřízené. Nechráníš.
Protože ať je to kdokoli, klidně že kvůli svým bojům nechá zemřít.
Lidi si myslí, že už neumím zabíjet příšery.
Když mi neřekneš to jméno, ukážu jim, že se mýlí.
Byla to...
Cos to udělal?
Tvoji práci, zaklínači!
Děkování ti jde stejně špatně jako zabíjení příšer.
Pořád za tebe bojují ostatní, Juliane, co?
Snažím se zabránit válce. Proč se zdá, že ty ji chceš vyvolat?
Nesmysl! Já prostě jen chápu, co znamená být vůdcem.
Juliane!
Essi!
Odejděte, nebo zabiju jedinou skutečnou příšeru, kterou vidím.
Můj otec se o tomhle dozví!
Voda stoupá moc rychle!
Essi, jestli znáš oceán, teď je čas to dokázat.
Pojďte za mnou.
Skočte!
To vypadá jako příšerný...
Co se stalo?
Byl to ten levoboček princův bratr!
Určitě jedná na vlastní pěst. Agloval by něco takového nikdy nedovolil.
Nebo je prostě tak mazaný, že před tebou své plány skrývá.
Ten člověk tě rozptyluje od tvé povinnosti chránit moře.
Varovala jsem vás před zaklínačem.
Jediné, co mě teď rozptyluje, je tvoje hysterie.
Jsem léčitelka, ne bojovnice.
Tak mě nech bratranci pomoct.
V očích našeho druhu
už válka začala.
Vydrž, Derouo. Dýchej zhluboka.
Díky za tu dnešní pomoc, Essi.
A co moje pomoc?
Máš ještě pivo?
Všichni obviňují prince a tu mořskou pannu.
S těmi dvěma si musíme mluvit. Zjistit pravdu od zdroje.
Scházejí se na Útesu zakladatelů. Vídám je z okna. Ráno tam zajdeme.
Obávám se, že pravda lidi nezajímá.
Hledají jen důvod, aby mohli mořské tvory vyhubit.
Život v moři nás živí. Proč je zabíjet?
Lidi rádi hledají krátkodobé zisky
a pak svalují vinu na někoho jiného.
Zažil jsem to s rohy silvánů, šupinami bazilišků a teď jsou to perly.
Už nejde o obživu. Je to chamtivost.
Vodník říkal, že ho najala „ona“.
Má to na svědomí královna?
Jseš si jistá, že to byla královna sirén, ale jaký by měla motiv?
Rodič udělá cokoliv, aby ochránil své dítě.
Považuje prince Aglovala za hrozbu.
A vzhledem k tomu, jak se lidé k sirénám chovali, se jí nelze divit.
Za mého dětství se za lásku považovala kupka slámy na studené podlaze
a dost ubohého jídla k přežití dalšího dne.
Váš druh nikdy příliš důvěry nevyvolával.
Zdá se, že jsi uvězněný v minulosti.
Možná by ses při řešení velkých záhad života
měl nejdřív podívat před sebe.
Marigolde, vyprávěj mi, jak jsi zpíval pro hraběnku de Stael.
Ten příběh jsem ti vyprávěl už třikrát.
Nechci být otravná. Z tvých příběhů cítím vzrušení, ale nechám toho.
Díky bohu. Snad už se Agloval a princezna brzy ukážou.
Nemůžu odmítnout uctivou prosbu drahé přítelkyně.
V Mariboru byla teplá letní noc, když jsem se sešel se svou hraběnkou.
Však běda, sady trápila sněť již dvakrát deset let.
- Dvacet let. - Dvacet let!
Takže místo milování pod hvězdami v jejím broskvovém sadu,
kde se ze stromů šířila lahodná vůně květů,
jen kyselý zápach plísně pod sesychajícími větvemi
plnil naše nosy a...
Nechci vědět, co všechno plnil.
Tak jo, ale naši sladkou, přesladkou vášeň nic nemohlo zastavit.
Ani hospodářský pád Mariboru jako ovocného centra celého Kontinentu.
- A nikdy se z toho nevzpamatovali. - Je to pravda?
Zrovna ty pochybuješ o mé lásce k hraběnce de Stael?
Tamhle jsou.
Poslala jsi včera vodníka, aby mě zabil?
Já bych nejdřív řekla „dobrý den“.
Omluvte ho.
Má sice chování kance, ale srdce lva.
Nebo ve vašem případě lvouna.
Mluvíš krásně. Jsem ohromena.
Tvůj milenec kráká jako vrána. Možná bys ho měla učit.
Milenec? Sotva ji znám.
Bardko... Essi.
Pojď mi tlumočit.
Řekni Sh'eenaz, že chci, abychom se vzali,
I když možná bude těžké otce přesvědčit.
Chce si tě vzít. Musí ale přesvědčit svého otce.
Já mám ocas a ty máš nohy. Jak můžeme tenhle sen uskutečnit?
Ptá se, jak tenhle sen uskutečnit.
- Ona má ocas a ty nohy. - To proti lásce nic není.
Ale láska znamená být spolu.
A ona nemůže žít mezi špinavými suchozemci.
To říkala ona. Ne já.
Možná bych jí mohl postavit nádrž.
Je princezna, ne domácí mazlíček. Něco takového by byla urážka.
Zkouším něco vymyslet.
Všechna tvá řešení znamenají, že ona se něčeho vzdá a ty ne.
Neuděláš ani malou oběť.
To říká ona,
nebo ty?
K téhle milenecké rozmíšce se vrátíme později.
Teď je potřeba zastavit válku.
Zeptej se jí na toho vodníka.
Zaklínač se tě znovu ptá na ten včerejší útok.
Řekni mu, že jsem předtím slyšela.
Nevím nic o útoku vodníků,
jen o útoku králových mužů.
- Říkals, že tě napadl. - Hned jak mě tvůj otec najal.
Jako by někdo nechtěl, abych zjistil, kdo zabil ty lovce perel.
To ráno jsme tě viděli u Dračích zubů.
Sh'eenaz byla rozčílená.
Odplavala jsi a ani jsi mi nedala pusu na rozloučenou. Proč?
Byla jsi rozčílená, když jsi od něj včera odcházela?
Samozřejmě, že jsem byla rozčílená.
Šla jsem zachránit svůj lid před mečem tvého bratra!
Zelest a jeho muži určitě
pomáhali zjistit, kdo zabil lovce perel.
Možná mají mí rodiče o vás lidech pravdu,
když bráníš vraha, který zabil mého bratrance!
Možná má Zelest pravdu, žes mě očarovala.
Jak jsem na to mohl skočit? Kvůli tobě!
Líbil ses mi víc, když jsme místo mluvení jenom šukali.
A co teď?
Teď se to všechno rozpadne.
Lachlane Davene.
Na základě výnosu jeho milosti krále Usveldta
jsi tímto povolán do ozbrojených sil Bremervoordu.
Co to má znamenat? Je to jen dítě!
Je mu 15. Podle zákona může bojovat.
Zákon si strč do prdele!
Až... když bude vyhlášena válka,
tvůj synovec bude buď na lodi,
nebo na šibenici.
Lidi. Nemůžu se na ně ani podívat.
Ale no tak, zlatíčko.
Každý vztah se někdy dostane do bouřlivých vod.
Matka se připravuje na válku.
Moje city k Aglovalovi se možná změnily,
ale nechci, aby se marnily další životy.
Ať mořských tvorů, nebo lidí.
Ano, já vím.
Taky vím, jaké to je milovat muže, se kterým nemůžeš být.
Od posledního zasedání rady na něčem pracuju.
Vypadalo to, že se kvůli Aglovalovi opravdu trápíš.
Lektvar.
Umožní ti přeměnit se do podoby svého milého.
Chceš říct, že se... stanu člověkem?
Když uděláš něco, čím prokážeš svou oddanost,
přijde k rozumu.
Ale tohle já nechci!
Musela bych se všeho vzdát.
Je to jen oběť malá
a zcela nový rajský svět tě čeká.
Je to jen malá cena, tak nebuď zabedněná.
A pojď jen dál.
Něco dáš a něco dostaneš.
A pak všechno zahodíš,
stojí to za to, nemyslíš?
Jinak to nejde, to mi věř.
- Bolí to? - Strašně moc.
- Budu mít jizvy? - Bezpochyby.
Jen chvilka bolesti a pak ti princ řekne,
jak moc tě má rád.
Ale všichni mí přátelé...
- Nestojí za řeč! - A moje matka?
Aspoň se jí zbavíš.
Budeš nevěsta a blahem budeš tát.
Kdybych byla s lidmi, mohla bych je přesvědčit, aby neválčili.
Tvůj princ ti bude po boku stát.
Nevím, jestli si to můžu vzít, tetičko.
Nech si to. Nikdy nevíš, co se přihodí, zlatíčko.
Holka potřebuje mít víc možností.
Ani nevím, proč tu s vámi jsem. Nepotřebujete mě.
To není pravda.
Geralt má svaly. Ty zase mozek.
Já jsem samozřejmě krásný, ale v téhle situaci je to úplně zbytečné.
Jsi tu jako morální podpora.
To je něco, co tady teď zoufale chybí.
Díky za všechnu tu pomoc. Netušil jsem, že mluvíš řečí sirén.
Jak bys mohl?
Koneckonců mě sotva znáš.
- Essi, to není... - Jsem tu kvůli synovci.
Kvůli útokům na lovce perel ho poslali do války.
Pokud máš pravdu a nebyly to sirény,
pokud jsou na vině lidé,
možná ho lze zachránit.
Takže je to jasné. Udělali to vodníci.
Nádhera. Můžeme už jít?
Nejsem si tak jistý. Všechna ta kopí vodníků trčí ve stejném úhlu.
Zespodu.
No a?
Vodníci mají nohy, ale přesto žádný z nich nevylezl na palubu?
Ten, kdo zabil potápěče, útočil jenom z vody.
Ten náhrdelník nosí jen členové královské rodiny.
Pokud máš pravdu, je za tím vším královna Dahut.
Já vám to říkala. Rodič udělá pro své dítě cokoliv.
Teď už král nikdy neustoupí.
Musíme hned jít na hrad.
To jsi na Sh'eenaz zapomněl dost rychle.
- Moje láska k ní byla pošetilá. - Co pro nás máš, zaklínači?
Určitě prázdné ruce a plnou pusu výmluv.
Zatkněte ho.
Vím, kdo zabil vaše lovce perel.
- To chci slyšet. - Už víme, že to byli vodníci.
Udělali to na pokyn sirén.
Nebyli to vodníci, ale to stvoření chce, abyste sis to mysleli.
Stvoření?
Vzalo na sebe podobu krakena, aby zvládlo to, co deset vodníků.
Krakeni jsou děsiví, to musím uznat,
ale všichni vědí, že mají mozek jako hrášek.
- Kraken by takový útok nedokázal... - Neřekl jsem, že to byl kraken.
Řekl jsem, že to mělo podobu krakena. Byla to siréna.
Já to věděl.
Jo, a přímo z královského rodu.
Tenhle náhrdelník jsem našel na kormidle lodi lovců perel.
Peridot smějí nosit jen sirény z královského rodu.
Říkal jsem ti, že se té šupinaté holce nedá věřit.
Až na to, že to nebyla Sh'eenaz. Pochybuju, že o tom něco věděla.
Říkals, že sirény jsou podvodnice a šejdířky.
Jen jedna z královské rodiny umí dělat lektvary a měnit podobu.
Mořská čarodějnice.
Meluzína? Vím, že umí kouzlit, ale jak víš, že umí měnit podobu?
Protože jsem ji už viděl to dělat. My všichni ji viděli.
Nezabil jsem tu příšeru, co zaútočila na vaše lodě, protože je teď tady.
Že ano, mořská čarodějnice?
Utíkej, Meluzíno!
Neužitečný pahýly.
Ty jo, Geralte. Ty si ty čarodějnice s havraníma vlasama umíš vybrat.
- Jaks věděl, že není skutečná? - Sám jsi to řekl.
V sadech Mariboru byla po dvacet let sněť.
Dvakrát deset let.
Takže ona není z Mariboru. Všechno to ovoce vyčarovala.
Já to vyřešil!
Tys byl s tou mořskou čarodějnicí spřáhnutý!
- Synu. - Všechny ty útoky.
Všichni ti mrtví lovci perel a rybáři!
To jsi byl ty a Meluzína!
Jeden útok měl způsobit pád celého domina,
ale tys byl paličatý. Musel jsem pokračovat!
Kdybys netrval na tom, že najmeme tohohle čističe stok,
ten problém by už dávno zmizel.
Zabíjel jsi naše lidi!
A udělal bych to znovu, abys tě přivedl k rozumu.
Naše rodina sedí na trůnu už 11 generací,
a až najdeš tu pravou princeznu, bude dalších 11 generací.
Matka by z tebe byla znechucená.
Neopovažuj se mluvit se mnou o své matce.
Dělám to pro ni, ty zasraný dítě!
Kvůli tvojí tvrdohlavé aroganci její odkaz zemře!
A co odkazy těch potápěčů?
Nikdo z nich nemusel zemřít, kdybys nebyl tak sobecký.
To tys mě k tomu donutil. Jejich krev máš na rukou ty, ne já.
Pokud bych měl vládnout takhle, nechci s tím nic mít.
My prostě... půjdeme za princem ven.
Nás si nevšímejte.
Hned zaútočíme!
Shromážděte brance. Zeleste!
Vyhoďte jejich těla za Dračí zuby.
Máš ty mořské příšery rád, tak s nimi můžeš být navždycky.
Ne.
Chtěl jsem válku, protože jsem myslel, že nás napadli.
Uvěřil jsem starým předsudkům.
- Ale byls to ty. - Dej si pozor, synu.
Neříkej mi tak!
Celý život jsem ti nebyl dost dobrý
a teď se ke mně hlásíš.
Ne! Nebudu prolévat další krev, abych podpořil proradného krále!
Musím chránit Aglovala, i když mě zklamal,
ale tys nikdy nebyl víc než chyba, kterou jsem chtěl vymazat.
Ale teď to prostě udělám.
Vyhoďte i jeho tělo.
Vaše Výsosti, nikdo mi nechce dát jasnou odpověď.
Co se to v docích děje?
Královská flotila pluje k Dračím zubům.
Bohužel jdeme do války.
Kde jsou Geralt a Marigold?
Konfrontovali otce.
On je...
Už je neuvidíš, Essi. Je mi líto.
A ty to tak necháš? To nejsi o nic lepší než on!
Pozor na jazyk, bardko!
Nezapomeň, s kým mluvíš.
To vím dobře. Mluvím s člověkem, který šťastnou náhodou získal trůn.
Marigold měl pravdu, když z téhle díry odešel. Já to tu hájila.
Myslela jsem, že se dají věci napravit,
ale to nezáleží na mně nebo mé rodině.
Jsme jen ti chudáci za zdmi paláce.
Je to na tobě.
Bohužel jsme ti úplně ukradený.
- To není pravda. - Tak to dokaž!
Kdybys měl jen zlomek odvahy co zaklínač, mohl bys to zastavit.
On se tuhle válku snažil zastavit!
Udržet lidi naživu!
Postavit se davu vyžaduje odvahu.
Ten zaklínač je stejně čestný jako kdokoliv v království.
Kdyby to byla Sh'eenaz,
co bys udělal?
- Jsi v pořádku, tetičko? - Za chvilku mi bude dobře.
Nahoře jsou lodě. Jdou si pro nás!
Co se to děje?
Vláda tvých rodičů je u konce.
To bude stačit.
Měl bych zabít nejdřív tebe, zaklínači,
ale cítím, že se nebojíš bolesti ani smrti.
A i když se říká, že zaklínači nemají žádné emoce,
vím, jak ti ublížit.
Ať se dívá, jak umírají jeho přátelé.
A ať je to rychlé.
Musím vyhrát válku.
Dva zbyteční poddaní, kteří nebudou nikomu chybět.
Geralte.
Je mi líto, že jsem tě donutil k té dohodě.
Já kurva věděl, že se nemám do Bremervoordu vracet.
Udělal jsi dobře, žes odešel, Marigolde.
Já půjdu první.
Co má dělat bard?
Dělej to, co já, a zůstaň naživu.
Jsme fakt v prdeli.
Možná ne.
Sh'eenaz.
Král se spřáhl s tvojí tetou. Mořskou čarodějnicí.
A co můj princ. Kde je?
Nepřišel.
Ani aby zastavil válku? Ani malá oběť...
Nevěděl to. A miluje tě.
Láska se ukáže.
Pozor!
Na ně!
Pořád máme dobrou šanci.
Beru to zpátky.
Ne!
Ty vyřiď zaklínače.
Mou neteř nech mně.
Proč tohle děláš?
Zastávala jsem se tě!
Basim byl můj.
Naše láska byla opravdová.
Ale sestra mu dala to jediné, co já jsem nemohla.
Potěr. Tebe.
To já měla sedět na trůně se svým Basimem, ale Dahut mi to vzala.
Vzala mi jeho!
Přijít o toho, koho nejvíc miluješ,
je nepředstavitelná bolest.
Teď je na řadě ona.
Zaslouží si přijít o všechno
a taky o to přijdou.
Měla sis vybrat ty směšné nohy, když jsi měla možnost.
Na druhou stranu,
tomu tvému člověku na tobě nezáleží ani tolik, aby přišel.
Sh'eenaz!
Aglovale.
Já to zvládnu. Běž!
S tvojí tetou se v mnohém shodneme.
Především na tom, že všechny naše problémy začaly tebou.
Essi!
Teď ukaž, jak budeš plavat.
Geralte!
Geralte.
Sh'eenaz!
- Myslela jsem, že tě sežrala. - Nebylo by to poprvé.
Což teprv, jak smrděl po selkiemoře.
Tentokrát se aspoň vykoupal.
Kde je Sh'eenaz?
Nikdo ti nebude vyčítat, když ho tady necháš.
Pořád je moje krev.
Co jsi s ní udělal?
- Díky, matko. - Nejsi jediná léčitelka v rodině.
Tihle tvorové nejsou naši nepřátelé!
A my nejsme vaši nepřátelé.
Byli jsme podvedeni!
Oklamali nás ti, kterým jsme věřili.
Ale boj teď končí!
Najdeme způsob, jak spolu znovu žít v míru.
To vám slibuji!
A teď pojďme domů!
Omlouvám se, synu.
Za všechno.
Ta čarodějnice byla v jednom užitečná.
Existuje lektvar, který uživateli umožní převzít podobu své pravé lásky.
Ožením se s Sh'eenaz
a chci, abys u toho byl.
Ona se může stát člověkem?
Možná se také může otevřít mé srdce.
Všechny nepříjemnosti samozřejmě necháme za sebou.
Přijme novou identitu
a nikdo v Bremervoordu nebude nic vědět.
Netrap se. Já se o to postarám, synu.
O tom nepochybuji.
Otče.
Šachmat.
Tohle je asi ta nejmenší královská svatba.
Princové nejsou známi svou zdrženlivostí.
Čím méně svědků tohohle divadla, tím lépe.
V jistém smyslu jsi asi odvedl svou práci, zaklínači.
Až se z té ryby stane člověk, můj rod bude pokračovat.
Nehledě na pomýlený smysl pro morálku.
Moje srdce patří tobě od chvíle, co jsme se spatřili, Sh'eenaz.
Objevila jsi moje já, o kterém jsem ani nevěděl, že existuje.
Co to děláš? Přestaň!
Je pozdě, otče!
Chtěls, abych svou milovanou schovával, lhal svému království i sobě.
Jen kvůli tvému egu.
Teď už je mi jasné, že mě tu nic nedrží.
To je tvoje vina, zaklínači!
Moje království. Můj odkaz.
Všechno to se mnou zemře.
Kdybys nebyl zaslepený pýchou,
mnoho životů by bylo ušetřeno.
Měl jsi dva syny. Teď nemáš žádného.
To je odkaz, který si zasloužíš.
Agloval je připraven vzdát se celého svého života a všeho, co zná.
- Doufám, že se rozhodl správně. - Ty jsi udělal to samé, Juliane.
Princovi bude určitě dobře.
Takže Agloval nakonec dostal svou princeznu.
Snad tenhle sňatek přinese mír, jak doufali.
Bez tebe bych na to nepřišel.
To neříkám moc často.
Jsi tvrdohlavý a neměníš zvyky,
ale být součástí týmu není nic špatného.
Spoléhat na někoho jiného.
- Sdílet život. - Říkal jsem ti to.
Zjistil jsem, že je moudré ostatním nedůvěřovat.
Copak láska musí být moudrá?
Já vím.
Nemusíš nic říkat.
Essi, omlouvám se.
Nemáš za co.
Za posledních pár dnů jsem zažila dobrodružství na celý život,
ale život někoho jiného.
Vždycky jsem si říkala, jaké by bylo opustit Bremervoord.
Ale ty důvody, proč mi připadáš úžasný,
jsou důvody, proč spolu nemůžeme být.
Srdce zaklínače bych nikdy nezkrotila. Ani bych nechtěla.
Chci rodinu.
Stabilitu. Klid.
To je bláhovější sen než to, že by si člověk vzal mořskou pannu.
Tvým osudem je něco většího.
Záleží ti na ostatních, i když se to snažíš skrývat.
Stopuju příšery a vydělávám prachy.
K tomu byli zaklínači vyšlechtěni.
Lidé věří v osud, ale když žiješ tak dlouho jako já,
víš, že tahle píseň nemá žádný smysl ani rytmus.
Prostě tancuješ tak, jak umíš.
Nejsem jako ty, Essi.
Jseš mnohem víc jako já, než si myslíš.
Kéž bys to viděl. Možná to jednou pochopíš.
Ale zdá se, že zatím bude muset stačit Marigold.
Princ seděl u moře a svou sirénu vyhlížel.
Nakonec se dohodli, kdo by svou zemi opustit měl.
Kdo se vzdá příboje. Kdo opustí pokoje.
Kdo se vzdá první a kdy.
Když se ti zachce v ráji žít s láskou svého života,
musíš všechny své tužby zpytovat
a pro společnou věc něco obětovat.
Vidíš ty dva?
Nevím, jestli dovádějí, nebo se hádají.
To, že ty a tvá prokletá láska znáte jen tohle,
neznamená, že ostatní taky.
Vkládám do nich velké naděje. Je to mladá láska, ale pořád láska.
O tom nepochybuju,
ale pořád jsou tu perly a chamtivost a pošramocená ega.
Králové a královny mohou tvrdit, že se starají o dědice,
ale ještě jsem nezažil, aby se nestarali víc o svou marnivost
než od své děti.
Kéž bych se pletl.
Jsi prostě beznadějný neromantik.
To není pravda.
Jde jen o to, že normální lidé žijí krátce
a mají ještě kratší paměť.
Essi je úžasná,
ale nerozumí mi jako někdo, kdo žije stejně dlouho jako já.
- Někdo jako... - Neříkej Yennefer.
Ať už teď půjdeme kamkoliv, může to být někam, kde na tu démonku nenarazíme?
- Mám to! - Kam?
Nejvzdálenější kout Kontinentu. Žádná kultura. Žádné pohodlí.
Není důvod, aby tam ta rozmazlená čarodějka byla.
Jmenuje se to Caingorn.
V Dračích horách.
Kde nás čeká dobrodružství! A Yennefer rozhodně ne.
Překlad titulků: Marek Buchtel